101 
vår Hel anse vi cellulväfnaden böra indelas efter 
cellulernes direction, och vi antaga derföre 4 
slag af cellulväfnad: 1, den som följer delens, 
eller som är detsamma, kärlens direction, altså 
longitudinell celluhuifnad ; 2. den som är per- 
pendieulär emot delens eller kärlens direction, 
transversal cellulväfnad; 3. den som har en o- 
bestämd, eller åt alla håll sig utbredande dire¬ 
ction, obestämd cellulväfnad, och 4. den, 
hvaruti, genom andra delars påträngande, celhi- 
lernes direction blir oordentlig: hopträngd cel¬ 
lulväfnad. 
1. Den longitudinella cellulväfneiden har cellu- 
ler, som ifrån den ursprungligen elliptiska tende¬ 
ra till den cylindriska och parallelipipeda formen. 
De hafva platta bottnar, så att de med bottnar- 
ne stöta ihop och på det sättet formera ofta lån¬ 
ga trådar, i hvilket skick de fullkomligen likna 
confervtrådar, och kunna anses för att blott vara 
alger, och arter af slägtet Conferva, hvilka 
genom deras instängning modificeras i sin ut¬ 
veckling. * *) När kärlen, hvilkas direction de 
actrnenchym , strahlzelligce ; proicnchym , 
zwischcnzelliges ; och porenchym, porenzelligca 
gewebc. Bildoingsgaften kallar han enchyme, och 
näringssaften chyme. 
*) Dcnna observation först yttrad af Förf. i Vet. A c. 
Han dl. 1814, derefter i afhandl. de metam. Algar. år 
1820 p. 17 ct 18, har sedermera hlifvit reproducerad 
af Edwards uti en afhandling upläst för K. Fransy¬ 
ska Vet. Acad. 182ti. Se Hull. univ. 1820 p. 100. Som 
isolerad lan den anses budc såsom origtig, och såsom 
. 
