109 
För att nu bestämma dessa, såväl färgade som 
ofärgade, gryns egentliga bestämmelse och na¬ 
tur, så maste man söka den i deras mest utveck¬ 
lade form. Denna finnes hufvudsakligen hos Al¬ 
ge me. Deras undersökning i denna vextfamilj utvi¬ 
sar, att de i deras normala tillstånd icke äro ne- 
derslag, utan verkliga organer, hvilkas ställning 
till och med är väsendtlig. Rubbas de det rin¬ 
gaste hos Charerne, Vauclierierne, Zygncmer - 
ne , så dör membranen i ögonblicket. Denna 
ställning är äfven vilkoret för vätskans directiosi 
hos Charerne, så att vätskan rörer sig i den Ii- 
nea, som dessa gryn äro stälda. Grynen bestå, 
som man tydligen ser det hos algerne, af eu 
membran, hvilken innesluter en grön vätska, alt¬ 
så af samma organiska elementer, som cellulen 
sjelf, liksom vore den blott en cellul i miniatur. 
Ju större grynen blifva, desto mera förtunnas den 
gröna vätskan, och desto likare blifva de cellu- 
lerne. Ja, det linnes tillfällen, då den ena algen 
har endast gryn, men en annan närslägtad har på 
samma ställe endast celluler, så att öfvergången och 
ursprungliga identiteten är tydlig. *) Men deraf får 
man ej sluta, hvarken att grynen äro bestämde 
att nödvändigt blifva celluler, som Sprekqel och 
Treviranus antagit, eller att de hafva samma 
function, som cellulerne. Det stadfäster blott 
den allmänna lagen, att naturen med samma me¬ 
del, endast använda i en högre eller lägre ut- 
) T. e. Uh l Iva comprcssa och clathrata. Se 
äg. repre «. de» Alg. Eur. t. 16 c fe 17. 
