111 
skarpa ämnet hos de vexter, hvaruti de finnas. 
Liksom de nyss omtalda grynen återfinnas hos 
algerne, så saknas icke ibland Algerne former (t. 
e. af slägtet Frustulia ), *) hviika äfven likna des¬ 
sa crystaller. Deras läge inom vexten är svårt att 
iakttaga. Kieser tror sig hafva funnit dem en¬ 
dast uti intercellulargångar och luftlacuner; vi en¬ 
dast uti sjelfva cellulerne, och mjölkcellulerue. 
40. 
Mjölkcelluler. 
Man har länge — alt ifrån Spigel, 1640 —- 
känt, att vexteme föra egna tjockare färgade, mjölk 
eller bte>d liknande, safter. Malpighi trodde sW 
hafva uptäckt kärl, hvaruti de inneslötos, och 
kallade dem Egna kärl (Vasa propria). Grew 
deremot trodde dessa ej vara omgifne af en egen 
membran, således ej vara kärl, utan gångar, och 
kallade dem reccptacula lactifcra, lymphcedu- 
c tus. Chr. Wolfp (1737) förliknade dem med 
djurens blodkärl. Äfven Rafn, som med nog- 
granhet undersökte sjelfva saften, ansåg den ana¬ 
log med djurens blod. Link, Treviranus och 
) Denna deras likhet med Frustulierne eller Bacillari- 
erne är märkvärdig. Hos Euphorbia Fsula har 
jag funnit crvstallerne till och med dubbla, som i 
allmänhet Frustulierne äro. Ja, jag har någon 
gang trott mig hos dem se samma rörelse, som man 
äfven understundom scr hos Frustulier %. 30 a). Hos 
andra t. e. hos Mes c ra b ry a n t h e m um linguifor- 
™ e ’ har jaff sctt dcm hän S a så tillsammans med ån- 
darne, 8 o m Diatomccrne ofta göra (fig. 30 h). 
