112 
Spretvger nekade existensen af sådana kärl, an- 
sågo mjölkgångarne vara af samma class som de 
öfriga safternes gångar (t. e. för liarz, gummi), 
och trodde således , att saften fördes icke i egna 
säckar, utan dels l lacuner, hvars väggar bestå af 
celluler, dels uti intercellulargångar. Molden- 
hawer d. v. visade först att författarne samman- 
blandat 2 slags organer, Saftcelluler, säckar 
med egen membran, som föra mjölklika safter, 
och Suft gungar, urholkningar i cellulväfnaden, 
som innehålla andra t. e. harzartade safter. Prof; 
Sciiunz i Berlin uptäckte år 1821 > eller trodde 
sig uptäcka, i de förra en egen cireulation i saf¬ 
ten, liknande blodets i djurkroppen, hvilken up- 
täckt synes numera vara allmänt erkänd, *) oak- 
tadt ännu vigtiga tvifvel underkastad. 
Dessa mjölkcelluler äro i högsta grad svåra att 
observera, dels genom den öfverströmmande saf¬ 
ten, dels genom deras linhet, dels ock slutligen 
genom finlieten af deras membran. De tre förfat¬ 
tare, som hos dem antaga en egen membran, Mol- 
behawer, Schuez osh Meyen, komma också 
aldeles icke öfverens i deras beskrifning deraf, 
och Treviranus, på hvars samvetsgranhet vi 
kunna förlita oss, har efter förnyad undersök- 
nim>- **) förblifvit vid sin mening, att äfven mjölk- 
gångarne icke hafva någon egen sådan membran, 
som ei sielf vore sammansatt af de kringliggan¬ 
de cellulerne. I)et oak tadt synes det säkert, att 
i en mängd vexter verkliga saftsäckar gihas, foi- 
*) Bot. Zeit. 1827. p. 357 - 
**) Tbkvir. Beytr. p. 11 & 18 u. tolg. 
