124 
Rotens spets är den enda delen deraf, som in¬ 
suger vätskan, enligt Sennebiers och Corra- 
boris försök. Den är sammansatt af en finare, 
tätare cellulyäfnad. Märkvärdig, ehuru isolerad, 
;ir beskaffenheten af papillen på Andmaten, 
(Lcmna) , hvilken, som hvar och en kan se, 
är betäckt af en liten mössa, om hvilken natur- 
forskarne mycket disputerat. 
Frönas papiller äro slähle på deras yta i en 
slags ordning; det är genom dem, som den för 
deras groning nödiga fuktigheten insugas. *) 
Pistill-papillernes natur är mera osäker. Om den 
å ena sidan kan anses einottaga den fekunderau- 
de vätskan, sa är å andra sidan bekant, att den 
äfven sjelf utsipprar en vätska. 
51. 
Luftlakuner. 
Uti en del vexter finner man af celluler inne¬ 
slutna rum, upfylde med luft; man kallar dem 
Luft lakuner. De synas icke vara modifikationer 
af saftgångarne, utan en egen typ af organer. 
Redan Tournefort beskref dessa luftlakuner i 
JVyrnjthcea. **) Mirbel har derefter först fästat 
upmärksamheten derpå, ehuru han beskref dem 
som sönderrifningar i cellulväfnaden, och gaf 
dem derföre rjamnet lakuner. ***) Rldolphi, 
Dic. or g. i». 91. Vi finna dem ej hos andra författare, 
**) Flits t. de Tac. des Science». År l(i92. 
H *) ItuDOLPju (p. 14-i. foig.) tadlar Mibbei. på det bit¬ 
traste för lian» åsigt. Men oaktadi Mibbel fått uphära 
detta Rvdplphis bittra tadel, liaif» ioci håde Liscb, 
