Be dem vara otvifvelaktigt samma slags gryn, som 
man finner i cellulerne, här endast fästade i en 
viss ordning i membranen. Ty då man tydligen 
ser kärlens öfvergång ifrån baströr, måste punk¬ 
terna vara af samma slag i båda; och Dutro- 
chet fann att punkterne förhålla sig kemiskt som 
grynen i cellulerne. 
De äro de största af alla kärl; och det synes 
derföre besynnerligt, att de icke observerades 
hvarken af Malpighi eller Grew. De uptäck- 
tes först af Leuvenhoeck. De finnas i veden af 
stam och rot, men aldrig i andra delar, t. e. ej 
i blad &c. Enligt Kieser skola de ej finnas hos 
kryptokotyledoner. 
Man behöfver ej mer än följa baströrens högre 
och högre utveckling, t. e. hos flädern (se fig. 
4—7) > för att finna att punkterade kärl äro blott 
högre evolutioner af baströr. Och liksom vi liaf- 
va 2 klasser af baströr, de korta, och de långa, 
så liafva vi äfven samma klasser af punkterade 
kärl. Fig. 7 är en evolution af de spollika eller 
vara modifikationer af spiralkårlcn, ocli då dessa te¬ 
sta enligt hans mening af en iiire membran och en 
yttre epiralfiber, så händer, att spiralfibren grenar 
sig, hvarlgenom memhranen skimrar igenom i form 
af hål. Motn. Bej Ir. p. 254. Enligt Amici äro 
punkterna hål, och aldeles så konstruerade som hud- 
öppningarne. Tbeviuants, som annars icke anser punk¬ 
terna för hål , tror sig likväl derföre höra antaga de 
stora, som observeras i Sassafras trädet (Bcvtr. p. 
18); racn Limk (Tillar äfven på detta (Nachtr. 2. p. 
24 ), 
