150 
anfört, synes- tillräckligen, att vi liäfva en ålde¬ 
rs motsatt mening' derom; icke som skulle vi 
tro att det kärl, soin är ämnadt att blifva spiral- 
kärl , först någon tid existerar och fungerar som 
punkteradt kärl, utan, som all evolution går för 
sig i den organiska naturen, derigenom att en 
högre form utbildar sig genom en lätt förän¬ 
dring af en lägre. Den högre formen genomlö¬ 
per den lägre, icke för att stanna och fungera 
gående fibrer lägga sig öfver spiralkärlet, hvarigcnoiu 
det måste få utseende af ett punkteradt (Grundz. p. 
227). Kikskrs theori är vida besynnerligare. Spiral- 
fibrens vridningar, tror han, skil ja sig långt ifrån 
hvarandra; öppningen upfylles af en membran, full 
af porer. •— Den större storleken af den ena klas¬ 
sen liar icke ansetts göra någon svårighet i så- 
dane förklaringar. Livk antager , att den kom¬ 
mer deraf, att 2 spiralkärl på långs hopvuxit (anat, 
p. 58). «— Schulz tror slutligen, att spiralkär- 
lcn, långt ifrån att förvandla 6ig i trappkärl m. 
m. , förvandla sig i stället i baströr (voin leb. Pil. 
p. 430), hvilken theori visserligen blott gåsom ett cn- 
riosura bör i vetenskapens historia förvaras. Mirber 
endast förklarar sig för en motsatt gång i kärlens ut¬ 
veckling, i det han antager, att spiralkärlen npkoin- 
ma af trappkärl och desse åter af punkterade kärl. 
Men det är denna theori, i det närmaste öfverens- 
stämmandc med vår egen, som Rudolphi kallar die 
xviedersinnigste Hypothcse, der sich auf- 
d e n k e n 1 ä s a t, und äusserst 1 c i c li l z u av i-* 
der leg en” (p. 184). 
