158 
os» icke sjelfve att träda den närmare. *) Endast 
ett par anmärkningar tillåta \i oss. Att en sådan 
polaritet verkligen existerar, derföre tala flera fe¬ 
nomen, t. e. ej blott att organerne lägga sig med 
spets mot spets vid livarandras ändar, att de lägga 
sig parallelt bredvid hvarandra, att de lägga sig iför¬ 
band, utan äfven, att vexten består af lager af olika 
beskaffenhet, t. e. bark och ved, och af delar med 
motsatt direktion, t. e. stam och rot. Men man ser 
af sjelfva dessa exempel, att man sammanblandar en 
dubbel polaritet, den ena en attraktion af lekartade, 
den andra af motsatta bildningar. Endast den 
senare liknar den oorganiska polariteten; icke den 
förra. — Dessutom måste vi icke tro att någonsin 
en kraft i den organiska naturen verkar på sam¬ 
ma sätt som i den oorganiska. I den oorganiska 
naturen verka de motsatta krafterna med geome- 
trisk stränghet. Alla deraf upkommande former 
äro derföre geometriska, gränsorne rätliniga, ytor- 
ne plana, och sammansättningarne i bestämda pro¬ 
portioner. På båda sidorne om en geometrisk 
linea lägga sig 2 motsatta krafter (t. e. positif 
och negatif elektricitet). Men i den organiska 
verka alla krafter endast i tendenser. Derföre 
tillhör der formerne en geometri, som ligger 
högre än den menskliga; gränsorne äro bågfor- 
"■) Pfaff har sökt att närmare bestämma en sådan po¬ 
laritet genom motsättning af vätet ocli syret, som 
ban antager ingå i alla bildningar; men hvad han 
ileröfver säger synes oss så dunkelt, och så obe- 
etämdt, att vi icke kunnat följa honom dervid. Se 
Motn, Ucytr. j». 258. 
