173 
sidan af fröet. Men ju mera chalaza flyttar sig 
ifrån denna apparenfa spets emot hilum, desto 
mera tvingas embryo att kröka sig', ocli desto kortare 
blir raphe (t. e. bos Leguminoserne fig. 36)- Men 
om Chalaza slutligen sammanfaller med hilum, 
så måste raphe försvinna, och för öfrigt 2 fall 
uppkomma; antingen måste embryo göra en stark 
krökning emot hilum, t. e. Cractferce (fig. 38), 
eller måste mikropylen förändra sin normala ställ¬ 
ning, och flyttas till fröets apparenta spets midt 
emot dess bas eller hilum och chalaza, hvarigenom 
embryo blir hvad karpologerne kalla omvändt 
(inversus), som dock är ett mera sällsynt fall, 
t. e. hos Polygoneae (fig. 37). 
68 . 
Fröets likhet med Djurets ägg. 
Redan tidigt fingo naturforskarne bestyrkt den 
likhet, som man i allmänhet trott sig finna emel¬ 
lan fröet och djuriska ägget, och benänule också 
derefter några af delarne med samma namn. Men 
man misstog sig i en del af dessa jemförelser. 
Man kallade och kallar ännu fröfästet för jila- 
centa, eller moderkakan, fästfläcken för naflen 
och frösträngen för nafvelsträngen; uppenbarligen 
origtiga jemförelser, emedan dessa vextens delar 
igga utanpå fröet, men djurets innantill, Men 
en annan iikliet gifves likväl, som blir tydligare 
om man jemför <!e högre vexternes frö med de 
logre djurens Man finner en yttre omklädnad 
ois djuret, cltorion kallad, bestående af 2 låter 
hos vexten spermodennis, äfveniedes af 2 (un- 
