183 
vo väl ett motsatt resultat, men detta förklarades 
genom Schnurrers och Kielmeyers undersök¬ 
ning, hvilken visade, att Chlore har denna ver¬ 
kan endast i förening med en högre temperatur. 
Man nyttjar ännu detta medel i Botaniska trä¬ 
gårdar. — Då nu Chlore har den egenskapen att 
sönderdela vattnet, så att det förenar sig med 
dess väte, så förklaras derigenom denna verkan 
på groningen medelst den fria utur vattnet lös¬ 
gjorda syrgasen. 
Man försökte efter denna Humroldts upptäckt 
andra syrhaltiga ämnen; men utslagen hafva blif- 
vit högst motsägande. *) 
Frågan blef, huru syrgasen verkar vid frönas 
groning. Det synes som syrgasen alltid ingick in¬ 
supen i vatten. Emedan socker skiljer sig från 
stärkelse genom mera syre, så trodde Rollo, att 
syret användes hutvndsakligen att ingå i stär¬ 
kelsen, för att åstadkomma denna förändring el¬ 
ler bilda sockret i fröet, och blott till en liten 
del den förflygande kolsyran. Men De Saus- 
suue fann att fröet, vid groendet, oberäknadt 
det insupna vattnet, blir lättare, hvilket icke kun¬ 
de ske om Rollos förklaring vore rigtig. Han 
laim vidaie att kolsyran, som bildar sig kring 
') Ingenhouss och Blumenbach rekommenderade svaf- 
velsyra, Humboldt metalloxider. Men hade De Saus- 
svrh och Eishop funno, att hvarken syror eller oxi¬ 
der befordra groendet. I Berlinska trägården använ¬ 
des saltlaka. Linnaea 1826 2. 290. Digby fann salpe¬ 
ter fördelaktig för groendet. Men deuPeymk fann 
niot*at s <. n . pjiil. Tr. 1J02. 
