199 
lijertbladet, i anseende till sin stärkelsehalt, för- 
blifver i fröet, ocli att flera fina rötter utbryta 
ur det outvecklade rostellum, i mån som plumu- 
ia utvecklar sig - i nya blad. Hvad plumula an¬ 
går, så är den fri, men dess yttre blad äro hop- 
vexta, hvarföre de inre nödgas utbryta liksom ur 
en deraf formerad skida. * *) Gräsen utgöra den 
enda grupp, som man kan kalla Monokotyledonev. 
Monokotyledonerne och Synkotyledonerne, el¬ 
ler gräsen, Liljorne, Palmerne m. fl. utgöra hos 
Systematici en egen grupp af vexter, hvilken vi 
kallat kryp t ok o l yled oner för deras i fröet normalt 
quarblifvande outvecklade och oigenkänneliga 
hjertblad; Richard har kallat dem Endorhizes, 
for det rötterne äro inneslutna inom embryo; 
Lestiboudois endoptiles, emedan plumula ‘ är 
deruti innesluten; LiNNe och Jussieu monokoty - 
ledoner, emedan de ansågo det första bladet för 
deras — enda — hjertblad; Casshvi anisohryés 
emedan deras första blad ej sitta midt emot 
hvarandra; Decakdolle endogence, emedan han, 
i likhet med den allmänna meningen, anser dem 
derut! ofverensstämma, att de ej tillvexa utåt. E- 
a a dessa namn svara, såsom motsatser, di- 
koty eclonernes namn: Exorhizes, exoptlles Di - 
S ° briJC ' S > Hl ot; be- 
lotsat' ?2 nen,e ,Cke k W‘»kolyIe«lonernes 
je r aE ’ e " mera utvecklad f« rm • 
Författarnes helt och hållet olik. 
* »fseende på dclarncs tydning, 
u(l hiir framställa. 
* åsigt af detta ämne, 
vore för vidlyftigt 
