ms 
mor, oaktadt det är afgjordt, att de icke kunna 
tjena till någon befrödning. Det är således till 
sin funktion ett obestämdt organ. *) Vi kalla det 
pyxUHum. 
Mossornc äro närmast Marsileaceerne. De 
hafva äfven tvenne fruktorganer. Det ena in¬ 
nehåller sådane frön, som Marsileacecrnes , hvil- 
ka likväl af alla andra författare anses tor stau- 
darlika knappar, — spermulocijstidia Hi:nvv. 
Man ser dem på fig. 46, och kan blott jeinfö- 
ra dem med Marsileaceerne (lig. 43) och Mnio- 
psidernes (lig. 45) frön, för att finna deras lika 
natur. De hafva äfven enligt Koeereuters och 
Meeses försök blifvit sådda och uppgifvit nva 
plantor, ehuru man i senare tider —• af den öfver- 
tygelsen alt de voro ståndarlika knappar — icke 
eftergjort dessa försök. • Det andra fruktorganet, 
som vi med Erhard kalla jn/xidium , svarar emot 
det ofvannämda hanorganet, hos Marsileaceerne. 
Men det oaktadt är det genom Hedwiqs och 
Mees’ försök afgjordt att de deruti innehållne 
kornen ej fungera såsom ståndare, utan som frö- 
organer, emedan vev t en fortplantar sig äfven ge¬ 
nom dem. Mossorne hafva således 2 sätt att 
fortplanta sig, det ena likt det vanliga genom 
Irön, det andra genom ståndarnes förvandling till 
fröorganer. — När mossorne gro, så utskicka de 
lörst konferftrådar, hvarutur sjelfva mossan se- 
') Nar Marsileaceerne gro, utspricker utur fröet först 
ett cellulöst hjcrtblad, hvarifrån plantan sedan ut- 
vexcr. 
( 
