212 
den bör tillskrifvas lika så mycket yltre momenter, 
som vextens egen natur, ungefär på samma sätt 
som organismer kunna uppkomma genom gene- 
ratio aequivoca, eller yttre kemiska momenter. 
Vi äro af den senare meningen, *) dock på 
det sätt, att vi anse en sådan metamorfos liksom 
generatio tequivoca äga rum för endast få ocli 
lägre vexter, **) och att det föregående tillståndet 
är endast ett slags hjertbladstillstånd. För att göra 
vår mening begriplig, skola vi fasta den vid ett 
exempel. Collemerne äro ett talrikt slägte bland 
Lafvarne, föga likt Nostochierne, som utgöra 
äfvenledes ett talrikt slägte bland algerne. Man 
bar observerat, att en del Nostochier öfveigå 
’) Agardh de Metamorphosi Algarum 1820. 
?t ) V» grunda dpnna vår mening på de observationer vi 
gjort på Nostoch. Vi liafva sett flera, åtminstpne 
S:ne, arter deraf ofvergå till Colleger; men v i 
liafva tillika sett att denna öfvergång ej som vexter- 
nee evolutioner eller insektcrncs metamorfoser var be¬ 
räknad på dagar, utan berodde af väderleken, af 
ljus och af vatten. Inträffade ej gynnande omstän¬ 
digheter, så fprhlef vexten en Nostoch för alltid. Att 
Nostochier ej äro till endast såsom föregående tillstånd 
af en annan högre vext, synes tydligen deraf att det 
gifves en mängd arter, som i anseende till deras sätt att 
yexa under vattnet, aldrig kunna hlifva Collemer. 
Vi sluta deraf att Nostochierne livarken böra an¬ 
ges endast för yngre tillstånd af Colleina-arter, eller 
höra ut 3 <rykas ur systemet derföre att degenom g>n- 
tiande pinstäpdighetpr kunna förvandlas till en anna^ 
V pxt. 
t 
