223 
att småbladen på de sammansatta bladen hos Le- 
gmninosei ne affaila särskilt il rån bladets hufvud— 
gren, och äro hvad Decandollé kallar artiku¬ 
lerade derpå, *) 
Högst märkvärdigt är att vissa blad liafva ett 
dubbelt nerflager; och det är möjligt, att detta 
äfven är den normala formen, fastän vi känna 
detta nästan endast genom nerfskeletter, och ve¬ 
ta således icke huru allmänt det är. 
En annan märkvärdig form är gräsens blad, 
som bestå af 2 delar, bladskidan (vagina), och 
bladshifvan, utmärkt ej blott genom den sena- 
res på en gång förändrade direktion, utan äfven 
genom en inre liten hinna (ligula), som lossnar 
på detta ställe. 
Ieke mindre ovanlig är bladens form hos en 
del al Nya Hollands dcacicr och ett par oxalis- 
arter, hvilka, i stället för att som hos sina när- 
slägtingar vara sammansatte och horisontela, haf- 
va ett enkelt blad med vertkial skifva. Man har 
kallat dessa blad ph^llidia. Ividccvric liafva äfven 
en vertikal skifva, och man har antagit, att den 
of re bladytan försvunnit, hvarigenom de fått den¬ 
na form. 
Neifieine bestå af spiralkärl, som ligga tätt 
*) D fiCAivDOLLK lägger mycken vigt på denna skillnad, och ' 
n i .■>it i Ij< i hladen dereftcr i folia composita och disse- 
c ta. Organ o gr. p. 30!). Men man finner hlad , med 
ncdnll artikulerade upptill hopflytande småblad, t. e. 
G 1 e d i t s c h i a j äfvensom närslägtade species , l.varaf 
det ena har artikulerade småblad, det andra småbla¬ 
den hopvexfa till ett. 
B 
