237 
•med bladstjelken, och formerar då icke en sär¬ 
skilt stipel, men en kortare eller längre skida — 
Tugina — ikring stammen. Derföre hafva kryp- 
tokotyledonerne en skida i stället för stipler. Af- 
Ten så finnes den hos några fa dikotyledoner, t. 
<e. Umbellaterne, TJtmärktast är en sådan skida 
Bios Polygoneerne, der den fått ett särskilt namn, 
tochrea, och hos gräsen. 
2. Klän gen, Cirrhi uppkomma då någon del 
sif vexten får en ovanlig förlängning och form af 
ten tråd för att slingra sig kring närstående krop¬ 
par. Sådan är bladstjelkens spets lios Ticieerne 
A e. ärter) Mutisia, m. fl., och medelnerfvens hos 
magra Liliaceer, ( Gloriosa . Flagellarict, Fritilla- 
rerticillatci); bladstjelken sjelf hos några Fu- 
vnarier och Cle?Jiatis-arter, och bladens flickar 
lios Smilax; bladstjelkens glandel hos Passiflo- 
ra ligularis utvexer äfven till cirrhus. 
Klängena äro icke alltid förvandlingar af bla¬ 
den. De uppkomma hos några vexter genom 
förvandling af blomstjelken, hvilken i stället för 
itt gifva blommor, utvexer i en lång slingrande 
•tråd, hos Ampelideerne, t. e. Vinrankan, *) Pas¬ 
si fl or a , Cardiospermium, och Smilax . 
') Enligt Ei\k ar klanget hos vinrankan en förvand¬ 
ling af bladet. Anat. p. 3!)?. _ Cuciirbitaceerncs 
klangen har man ännu ej kunnat förklara. Auc. St. 
JIilairk har sökt bevisa, att de äro stipler, men der- 
e, n°t talar, att de sitta blott på en sida af bladstjel¬ 
ken . och att, enligt Sd«, KOK8 ohserv., grenar utvexa 
emellan klädget och bladet. Skiu.vgb förmoda, dem 
