252 
LiNNfc', och hland de nyare af Palisot 15 1 .a tr- 
\ais. Pudel ansågo den motsvara djurens märg; 
andra, såsom Malfighi, att den var ämnad att 
Utarbeta vextens safter; andra åter, t. e. Cesal, 
pin, Lin tve, Schmiedel, trodde att märgen gaf 
ursprung åt frukten; andra, såsom Magnol, att 
den tjeiite till dess näring; och man trodde län¬ 
ge, att om man förstörde märgen, fick man en 
frukt utan kärnor. Man vet nu, att märgen ej 
har nagot att göra med fruktens bildning; ej hel¬ 
ler under dess senare ålder till trädets bibehål-r 
lande, liviiket nogsamt synes på våra ihåliga träd 
(obs. il castagno di cento cavalli på Etna). Rig^ 
tig är utan tvifvei Thouars mening, att den gör 
tjenst huivudsakligen i dess spädare ålder, eller 
som vi tro, så länge bladen göra tjenst. 
7. JSiiirgslrålame (radii medullares, ordines 
horisontales utriculorum Malp,, Vasa horisonta- 
lia Leuvenh. , Insertions Grew, Spiegelfasern 
IMedic.) äro rader af celluler, som utgå ifrån 
ytterbarken liorisontelt till det inre af veden (fig, 
14 a, fig. 15 a, fig. 18 b, fig. 21b, fig. 23 f). 
jVär man afskär ett träd liorisontelt, så ser man 
tydliga concentriska strålar i veden, och när man 
skär det vertikalt, så ser man — f. e. på boken 
*— tunna vertikala skifvor af en större glans 
än den öfriga nerfmassan; och desse aro märg¬ 
strålarna, hvilka Tyska handtverkare för deras 
glans kalla spegeltrådar. 
Ju större periferien blir af årsringarne, desto 
flera hlifva märgsti ålarne; de äro således flera 
emot barken än emot märgen, 
Genom deras regelbundna stjålformiga ställning 
