255 
att anse som rotens blad. *) Andra — Slevogt, 
Sprkngel —, att rotfibrillerne uppkomma hvarje 
vinter, men lefva sedan obestämdt. **) Hufvud- 
roten grenar sig' olika högt uppe hos olika vexter 
liksom stammen grenar sig olika i buskar och 
träd. Mot trädstammen svarar Pålroten (Pfal- 
wurzel, Caudex Smith, racine pivotante), den, 
hvaraf alla de öfriga äro grenar. ***) Grenar- 
*) Stl mycket är visst, att Lökvexterne förlora hvarje 
höst sina fibriller; men de förlora tillika den fjor- 
åriga stammen. Deraf följer ej, att detsamma sker 
med andra vexter. Kryptokotyledonerne, utom Grä¬ 
sen, hafva enkla fibriller. •— Med fibrillerne måste 
man ej förblanda Hotens hår, om hvilkas natur mau 
känner föga, och livilka man finner på vexter, som 
vexu uti sand, eller hvars rötter ej tätt omgifvas af 
jord. Jfr. Lovk (anat. p. 135; Nachtr. p. 18). 
Sprexgel (voiu Bau p. 393 & 394), och Molden- 
hawkh (Beytr. p. 319), anse dem för allmännare 
%* 
organet. 
) Spk. v om Bau p. 408. 
) Liivk antager, att Pålroten dör förr än grenarne , 
men förklarar ej närmare bevisen för denna mening. 
Anat. p. lo/. •— Att Pålroten ej är nödvändig synes 
deraf, att alla sättquistar vexa utan Pålrof, och Trä- 
gardsinästarne alskära den ofta vid omplantering. — 
Ihocabs påstår att Dadelpalmen, fastän kryptokoty- 
ledon, har Pålrot i degs första ålder. Co urs p. 87. 
Pålroten varierar mycket i form och tjocklek. Hos 
H of van är den kakformig; men en del af stammen 
ingår de. uti, ännu mera hos Radisen; och hos Kul- 
ralii år hela kakan stam. 
i 
