264 
redan vara räknade och bestämda i knoppen (fo- 
liatio et gammatiö defhiita); hos andra, isynner¬ 
het träd med omvexlande blad, synas bladens 
och knopparnes antal bero på yttre omständighe¬ 
ter, t» e. Al, Pil; bladen blifva på dem alt min¬ 
dre och mindre emot spetsen, och då safvan upp¬ 
hör att flyta, hindras bladens vidare utvext, och 
grenen ökas ej mer i spetsen. Derföre ser man 
att den öfversta knoppen pä dessa blir ofta för¬ 
krympt, utvecklar sig icke, utan sitter som ett 
fjäll ofvanför den nästsittande. 
Detta är trädens och buskarnes sätt att vexa; 
helt annat är örternes. Deras natur är att genast 
utspricka, då trädens är att hvila till nästa vår. 
Den dubbla period vi omtalat för trädens knop¬ 
par, äger hos dem antingen icke rum, eller helt 
kort. Skillnaden är ungefär densamma som e- 
rnellan dc djur, som föda lefvande ungar, och 
de, som lägga ägg. Träden äro oviparce > örter- 
ne vivipurce. Hos örterne måste således de ne¬ 
dersta knoppame utspricka först, med undantag 
af blomknopparne hos några familjer, t. e. Gen- 
tianece, Carynphyllece , m. fl. 
När knoppame utspricka, förvandlas de små 
hopvecklade fjällen i blad; men de yttersta, el¬ 
ler nedersta, affalla antingen som fjäll, eller blif¬ 
va blott mindre blad. Jemte bladen utvexer 
ejelfva grenen, och det proportionaliter lika. De 
nedre bladen utvexa först, äivensom den nedie 
delen af grenen, och i samma mon som dö öiie 
bladen utvexa, vexer det motsvarande stycket af 
grenen med detsamma. Men detta gäller endast 
om grenknopparne. Bladrosknopparnes grenar 
