2T4 
sa fr a 111 1 ymp ens olikfärgade fibrer nedtränga 
demti. Sålunda blir ej Pioinmonstammens röda 
ved förändrad genom Maudelympens gula fibrer, 
men också bibenäller sig ej denna ympen län¬ 
ge. *) 
På ofvannÖmde sätt slå knopparne rötter i trä¬ 
den; men de kunna slå rot äfven i jorden. Alla 
bulbiller, som egentligen ej äro annat ån knop- 
par, bevisa det. Som okulering förhåller sig 
til! ympning, så förliålier sig bulbiller till stick¬ 
lingar. 
Stickning kallas då man om våren afskår en 
gren och nedsätter elen i jorden. Hvar och en 
vet att den då ofta slår rot, t. e. Pil; oeli Trä- 
gårdsmästarne känna konsten att med en viss akt- 
samhet förmå en mängd vextslag dertill. Det 
lyckas bäst med mjuka trädslag. Jti hårdare 
träd, desto spädare grenar måste användas. Så¬ 
dana nedsatta plantor kalias: SäUqiiislar, Stick¬ 
lingen', Snit ( lingar (Boutures, Talete), och etrif- 
quislar , då män dertill nyttjar konstig värma. 
Detta fenomen är af mycken vigt för fysiologien, ocll 
ännu till sin grund för litet undersökt. Man ser att 
med detsamma rötterne slå rot,utspricka knopparne, 
eller om ej knoppar finnas, t. e. på tjocka Pil¬ 
störar, utbilda sig först knoppar, som derefter slå 
tit. Du Petit Thouaus tror, att rötterne, som 
*) Ympning; och ofculcring omtalas icke hos nagra för- 
fattare hlaml Grekerne; men Maniivs an for ett stålte 
af Hfriodi förlorade aibefen, fivaruti de nämnas. 
Itos Romarne voro de väl hända, och MiCBOlfiBS t^ä- 
ger, att de lärt dem al’ Saturnus sjelf. 
