280 
näst påföljande, och så hela vägen uppåt, så att 
den nedersta kan liäfva slutat att vexa, när den 
öfversta nyss dermed begynt; och man ser tydli¬ 
gen, så länge vexandet i längd fortfar, att den 
nedersta mellandelen är längst, och alla de Öfré 
kortare i ordning, Men så är det icke med 
alla punkterne på hvarje méllandel för sig. 
Om nian utmärker på en sådan mellandel nå¬ 
gra punkter på lika afståud, så blifva ej dd 
nedersta afstånden de längsta, och sedan i ord¬ 
ning, utan de medlersta blifva de längsta. MeF 
landelen vexer väl på hela sin längd, men minst 
i båda ändarne. Sådant kan man äfven finna re¬ 
sultatet vara af Hales observationer, *) då man 
jemförer hans figurer, ehuru han ingenting deroiri 
nämner i texten. **) 
Hvarje mellandel af stammen utvexer således i 
längd i samma ordning som bladen, så att de 
nedersta utvexa först; mellandelen blir likväl van¬ 
ligtvis längre, och vexer under längre tid än det 
motsvarande bladet. 
För att nu utröna huruvida denna stammens 
tillökning i längd sker blott genom de en gång 
bildade cellulernes utsträckning, eller genom biId- 
*) Hales Statiqué p. 280. 
**_) Duhamel fann tvärtom, att alla punkterna på stam¬ 
men aflägsna sig lika mycket från hvarandra. Jfr. 
Dec. or g. p. 202. Cassini åter har genom observa¬ 
tioner på B o r a g o trott sig finna att stammen vexer 
som på bladet af Hyacinthus, eller att den ofre delen 
af hvar mellandel vexer först och minst, ilen neder¬ 
sta längst och sist. Opuso. 2. p. 530. 
