287 
bladens nerfver, som nedåt, livilka blifva ve¬ 
den. *) 
Icke heller torde man taga för fullkomligeil all¬ 
mänt, att livarje knopp eller gren liar sina mot¬ 
svarande rotknippen, såsom t. e. Decaxdolles 
ofvannänule observation på mulbärsträdet antyder. 
Jag har afskurit alla knopparne på en pilquist på 
den ena sidan, och funnit att den det oaktadt slår ut 
ehuru ruindre rötter på den sidan. V eden får genom 
hopvexningen ett gemensamt lif, och kan hvar 
som helst bilda nedgående kärlknippen (rötter), 
hvilka, sedan de insugat näring, kunna medde¬ 
la den åt andra knippen, som meddela den åt 
bladen. 
Om vedlagrens bildning kan sålunda med nå¬ 
gorlunda sannolikhet förklaras, så är dermed ic¬ 
ke bastlagrets eller den inre barkens uppkomst 
förklarad. Äfven dess fibrer nedgå ifrån spetsen 
al bladen till rotens ändar. **) De utgöra dess¬ 
utom en ofullkomlig ved, och tyckas således upp¬ 
komma antingen från ofullkomliga blad, t. e de 
första eller de sista i knoppen; eller också genom 
en ofullkomlig safva, livilket kan så mycket min¬ 
dre för närvarande afgöras, som man icke ens 
närmare känner vid hvilken tid som basten bildar 
sig. 
Äfven ytterbarken blir årligen tjockare. Huru 
detta tillgår, är icke heller bekant. Väl synes 
det otvifvelaktigt, att genom bastlagrens utvidg- 
*) Se härom vidare Agardii essai sur le dcvelopp. 
i » t. i». ()•>. 
Knigiit hos TnBviKArtus j». 148 & p. 434. 
