281 ) 
att huvudstammen ökat sig hvart år med ett 
veke en aln långt, så att trädet ar ,»() alnar 
högt ’Denna hufvudstam är kägellik eller slu- 
la ; si , i en spets, och alla vedrmgarne lormera 
egentligen ihåliga käglor, den ena utanpå den 
andra, så att den 5ö:de årsringen har sm spets i 
toppen, der den utgör märgcyhndern; den 4J.de 
har sin spets 49 alnar högt, och den toistaiac 
ker ej högre än en aln, och utgör den nedersta 
delens märgcylinder. 
Man tror i allmänhet, att trädens krona inne¬ 
håller vida mer vedmassa än stammen. En alns 
tjock stam har ofta en mängd grenar, hvilkas 
sammanlagda liktidiga diameter utgör flere alnar 
j diameter. Geometrien lärer oss emedlertid, att 
cirkelns areér ej förhålla sig som deras diametrar, 
så att man ej af detta utseende lår låta föivilla 
sig. Det följer af det föregående att om inga 
grenar gått förlorade, så utgöra alla de nedersta 
grenarnes sammanlagda area en lika yta med den 
area, som stammen vid jordbrynet innehar. Ne¬ 
dersta grenen har en area lika med alla de på 
den grenen utvuxna grenarne, ocli så vidare; och 
om man kunde sammanlägga till form af en cy¬ 
linder alla grenarne på ett träd, så skulle den 
öfversta delen vara i det närmaste lika tjock som 
den nedersta delen deraf, eller som den egent¬ 
liga stammen, så framt man nemligen endast har 
afseende på veden, och ej på märg och bark. 
37 
