307 
Bladen få namn af blomsharm (bracte®) nar 
stödja blomstjelkar, men af blomblad (1 eta.a et 
[SenalaJ när de stödja endast rudimenterne ( er 
t till, och dessa rudimenter kallas ståndare 
na ). En sådan samling af blomblad ocli stånda¬ 
re" har man kallat blomma (hos), och en sam-* 
imansatt blomstjelk med sina blommor lieter hos 
• oss ett blomster (inflorescentia Auctor). 
Denna åsigt af blommans ursprung och natur 
; är i grunden densamma som Lin Ne framstält i 
Lin märkvärdiga afhandling om prolepsis plan- 
\ turum, och som af alla författare blifvit förka¬ 
stad. Men den skiljer sig derifrån i alla detaljer. 
Xiinnc antog att blomfoderblad (sepala) åro för¬ 
undrade blomskärm, kronbladen (p taia) förän- 
idrade blomfoderblad, och slutligen stan dar ne för¬ 
undrade kronblad, livilket alt också alla nu va¬ 
rande författare medgifvit. Vi antaga således det 
af Linncs theori, som andra författare förkasta; 
vi förkasta det deraf, som de antaga. 
Hos olika vexter är graden af denna grenig- 
liet olika. Hos en Palm eller Bamburör är den 
ofantligen repeterad. Deras blomster liknar ett 
månggrenigt träd. Hos en Tulipan grenar sig 
blomstret blott i en enda krans, och blir ett och 
detsamma med en blomma. Nästan hela den öf- 
ver jorden varande delen af en ört är att anse 
som ett enda blomster. 
Man har sagt, att alla blommor sitta i spetsen 
af sin axel ( Jlos terminalis') ; man får ej derföre 
sluta, att hvarje axel slutas afen blomma. Man 
kan deraf antaga 3:ne grader: 1. De flesta ör¬ 
ter slutas i sin hufvudaxel af blomster (icke der- 
