311 
K<t undantag 1 ifrän denna lag finner man hos 
DipsaVus, livilkens medlersta blommor forst ut¬ 
spricka, hvarefter utsprickningeii fortgår uppåt 
cell nedåt; ett annat iios Scabwsa succisa och 
, atr opurpur cu, der de nedersta och de r.edler- 
sta blommorne utspricka först, hvarefter utsprick- 
ningen fortgår uppåt. *) 
II. - På en stam eller gren med ilera blomster 
utspricka de nedre blomstren först, så framt gre¬ 
nen ej slutas af ett blomster, i livilket fall slut¬ 
blomstret börjar utsprickningeii, som sedan fort¬ 
sattes i ordning nedåt. Penna lag är densamma, 
soin den föregående; men då hos örter stammen 
oftast slutas af ett blomster, men icke lika ofta 
af en blomma, så måste häraf understundom upp¬ 
komma en alldeles motsatt utsprickningslag för 
blomstren och för blommorne. Hos Labiaterne 
utspricka i allmänhet de nedersta blommorne först, 
men om blommorne hopa sig i toppen till ett ax 
eller en blomkula, t. e. hos en del JShnthce, 
så börjar det öfversta axet först att utspricka, och 
sedan de öfriga axen i ordning, men i hvarje ax 
börja de nedre blommorne först att utspricka. 
Hos olika Veronicoe ser man 2:ne slags blom¬ 
ster. En del hafva racemi på sidan, men ingen 
i toppen, t. e. Veromca Beccabunga. Andra 
hafva ax både i toppen och på sidan, t. e. J. 
Longifolia. De förra hafva en florescentia com- 
posita adscendeiis, de senare descendens. Alen 
båda slagen hafva tillika en florescentia simplex 
adscendens, derföre att ingen blomma sittu i 
*) Bnov\ Coiup. p. f)2. 
