320 
Jemför man en blomsterknopp och en bladknopp 
på ett och samma träd, så tioner man aU uti den 
senare tiiinas blad tillhörande blott en enda axel. 
*) Småningom bilda sig i vinklarne af dessa blad 
nya knoppar, d. ä. blad kring en ny axel; Ef¬ 
ter någon tid utvexa dessa blad, och bilda åter 
efter någon tid nya knoppar eller nya axlar; så 
att alltid de nya axlarnc komma efter hvarandra i 
perioder. I blomsterknoppen åter äro alltid flera 
axlar gifna på en gång, och i stället för att den 
aflägsnare axlen kommer senare och utvecklar sig 
senare än den, som är närmare stammen uti den 
vanliga utgreningen, så är det tvärtom uti blom- 
sterknoppen, der den aflägsnaste axlen är i- 
från första början färdig, och sjelfva mellangre- 
narne utveckla sig senare. Vi hafva i det före¬ 
gående visat, att för hvarje ny axel i blomstret 
bildar sig ett blad, blomskurmen, i hvars vinkel 
den sitter, och att dessa blomskärm och dess ax- 
Safterne skilja sig derigenoni polariskt. De oxydera- 
de förvandla sig till nektar; de liydrogeniserade, azo- 
tiseradc, karboniserade bilda i stället befruktnings- 
delarne, och på detta sätt uppstår blomman. Spr. v. 
B a u p. 520. — Man kan bevara denna thcori såsom 
ett curiosum ifrån vårt tidehvarf. 
*) För att förstå hela detta reaonnement, måste man 
o-öra för siir klart, hvad som förstås med axel. Om 
en stam skjuter ut grenar i 5 generationer, så har 
hvarje ny gren en ny direktion; den är en ny avil 
för de appendikulära eller utanpå sittande delarne el¬ 
ler för bladen , oeh stammen har 5 särkilta axlar lör 
dessa appendikulära delar. 
