327 
n e innehålla spiralkärl som hos bladen; ocli öf- 
ryerhuden liar i allmänhet laidöppningar. Alt vi¬ 
sar att det är blott ett hopkrympt blad, och man 
finner det ofta öfvergå i vanliga blad, t. e. hos 
Törnrosen. *) 
Man liar ansett för ett yttre blomfoder några 
fjäll, som sitta tätt under det egentliga, t. e. på 
1\ej likan, på Malvaceae, men detta är att göra 
namnet onödigtvis ännu mera obestämdt. 
Blomkronan, eller den inre blombladskransen, 
skiljer sig, enligt hvad vi redan hufvudsakligen 
nämnt, från blomfodret genom sin höga färg, 
sin flygtighet, sin starka på menskliga nerfsyste- 
met specilikt verkande lukt, sin brist på hudöpp- 
ningar, och sin vattniga beskaffenhet. Men des- 
^a egenskaper förlora sig i nuanser. Hos några 
Få vexter blir blomkronan grön, eller blek och 
ofärgad, t. e. hos gräsen. Hos andra sitter blom¬ 
kronan quar efter blomningen ehuru torr (t. e. 
hos Campanulu, Eric a), och en mängd blom¬ 
mor lukta ej. 
Imi vigtig egenskap hos blomman är att blom- 
oladen alternera med blomfoderbladen, och sitta 
: j j midtför dem. **) Orsaken dertill måste ligga 
*) Det är således origtigt, att med LuvNé, Cesalpix 
och Jussieu anse Momfodret såsom en fortsättning af 
harlien, hvilket är i rak motsats med Li\ivc> herr¬ 
liga ide om delarnes transformation, hvilken han i 
detta afseende ej el f förnekat. 
l a undantag gifvas från denna regel, t. c. Bcrfce- 
ndca-. — Orätt är det således att antaga utan sär¬ 
skilt grund, att när blomkronan felas, d«n är lioyvext 
