334 
V. * * 
Liksom bladen ofta felas knoppar, felslä ofta 
standarne - några af blombladens ‘vinklar. Dej 
aro vanligen de, hvilka skulle si „ a inom ,! 
re kransen Nästan alla Triandrisler, Penian- 
, ?S U <>C f .' Tetrandrister hafva sådane blom¬ 
mor med felslagna ståndare midt för kronbladen 
Oeremot bos Hexandrister. OctandZe^ol 
ccamlnsler felslå icke standarne i någondera 
kransen. Sa ser man äfven hos Juncus några 
ätter som ej hafva mer än 3 ståndare; de 3 
som felas, skulle hafva suttit midt för de 3 inre 
blombladen. 
. Ma , n b( * r e J* Iäta fönilla sig i denna undersök¬ 
ning deraf, alt blombladen äro hopvexta. I det- 
1:1 fail niaste blomfoderbladens ståndare, som sit¬ 
ta ungelär emellan ^ronbladen, äfven lätt komma 
att iiopvexa med kronbladskransen. Deraf upp¬ 
kommer den allmänna regien, att alla så kallade 
enbladiga blomkronor hafva standarne utgående 
ilran, eller fästade på, tuben, och att de alter- 
neia med blombladen, livilket är detsamma som 
att de sitta midt emot blomfoderbladen. Så är 
det t. e. hos Gentiancce, Solanacece, Synan- 
therece, och man känner derifrån endast fä uii- 
förklara orsaken till ståndarnes antal. Kieser liar 
observerat (anat. p. 101), att antalet af kärlknippena 
i späda stammen står i förhållande till antalet af slån- 
darnc, och drager deraf den slutsatsen, att kärlknip- 
pena äro stammens manliga organer. Vida klarare blir 
detta fenomen, då man vet, att spiralkärlsknippena stå 
lafseende på antalet i nödvändigt förhållande till bla¬ 
den , dessa till blombladen , och dessa till standarne. 
