330 
Primus; ofvanför frukten insertio cmtruna t o 
hos Orcliidece. *) * ' ‘ ‘ 
^ ct :ir l ,il denna indelning-, som nästan lida Jussmua 
system hvilaf, hvilkct i afsccnde på klassernc är li¬ 
ka så artificiellt, som Lunvési Sjelfva indelningen 
ur felaktig i sin grund, Ståndarens insertion är cn 
enda, nemligen vid Låsen af LlomLladet, ehuru stån¬ 
daren kan vara mer ocli mindre hopvext dermed, 
Med lrukten står den i intet sammanhang annorlunda 
än att den alltid är perigyna, eliuru frukten kan 
vara mer och mindre framstående ur peduneulus. Ett 
märkvärdigt bevis derpå lemnar Echinops, hvara 
hela frukt är öfverhöljd af blomfoderblad. Cassim 
opus c. 2. p. 211. På några Centaureae utgörea 
Calyx af 8 till 10 kransar af sepala. Cass. 2. p. 212, 
— 1 id mångfaldiga tillfällen finnes ingen frukt i 
blomman ; i detta fall skulle ingen insertio för stån- 
darne kunna uppgifvas. -— Jussieu bestämmer närmare 
insertio perigyna på det sätt att den äger rum, när 
ståndarne äro fästade på calyx. Men då de äro fa¬ 
stade på corolla, ansés de vara tvärtom hypogyna, 
livilket är cn motsägelse. Uti en insertio epigyna äro 
ståndarne äfven fästade vid calyx, men då är ovarium 
adhrerens, och för denna hopvexning får den ett annat 
namn. Man finner några Saxifragas, som hafva ins. 
perigyna, andra, som hafva ins. epigyna. För 
att hjelpa detta, antager man, att insertio är perigyna, 
om frukten sitter högre än ståndarne, epigyna om 
den sitter lägre. Också komma ej Richard och Jrs- 
sijeu öfverens om begreppet af insertio Stami- 
Säkrare och rigtigare är Liivncs åsigt, som 
n u m. 
