355 
ina n likväl ansett dem Tar ® Pn mögim-mdi, 
väsendtlig <lel af blomman. *) 
Pistillen (fig. 51) bestar i sm spadare iMei ; >t 
•t delar: den egentliga frukten (fruct.» propne 
sic dictuin), eller som den i sin forsla alder ka .a» , 
fruktämnet (ger,nen Lins., ovarium duss.) (hg- 
51 , a ), den delen, som förvarar frona; mm ,.ct 
(stigma) (fig. 51, b), som utgor dess spets, och 
har antingen form af en knapp eller af blad, 
samt stiftet (stylus) (fig-51, c), hvilket ai ma 
kels lilla stjelk, och som sätter det , fo.bmd. 
se med fruktämnet. Af dessa är märket den tm 
gängligaste delen, emedan det föi vissnar su snart 
befrödningen galt för sig, och fruktämnet det 
varaktigaste oeli väsendtligaste. Stittet ar ett 
mellanting emellan bada, uti livilket bada olver- 
gå, ocli som således än har mera natur ai den 
ena , än af den andra, * 
Frukten gitter alltid i ändan af en axel, men 
denna kan antingen vara en sidoaxel, eller en 
hufvudaxel. Hen är en samling af flera små- 
frukter (carpeller), liksom blomman är det af 
flera småblommor. Men den kan blifva enkel, 
dä alla småfrukterne, utom en, förkrympas, t. e. 
på eken, der i början hvarje frukt är en sam- 
Äfven Livvé skiljer på många ställen Iruktcn i fr au 
Momman. Esscntia f 1 o r i s in anthera cfc s t i g- 
xnate eonsistit (altså icke in fru c tu); frueti- 
ficatio (altså icke ensamt fl os) gaudet antlie- 
v a , s t ig in a t e & serain e, Äfven Mikbel antager 
att frukten och pistillen ej skiljas genom annat iin dl- 
dren. El em. p. 322. 
