I ruktväggen i en frukt svarar således emot ett 
blad, columeUa emot stammen, dock så att frö¬ 
fästena äro knoppar i fruktbladens vinklar, hvil- 
ka hopvext med columella. *) 
Sådant är fruktens normala byggnad. Flera 
afvikelser finnas, Iivaraf vi i synnerhet anmärka 
den, då fröfästena och stiftsträngarne hopvexa 
med sjelfva fruktbladen, livarigenom ingen colu- 
mella centralis kan bilda sig, såsom man ser det 
hos / iohi (fig. 55), Reaeda, m. fl. 
Man kan således antaga 4 olikheter hos fruk¬ 
ten i detta afseende: 1. då hvarje fruktblad för 
sig hopviker sig till småfrukt, hvarigenom ofta 
den särskilta fruktaxlen försvinner, t. e, hos Aqui- 
legia; 2. då en fruktaxel finnes, hvar til 1 antingen 
fruktbladen invika sig, eller som utbreder sig for 
att fästa sig vid fruktbladen, hvarigenom i båda 
fallen en flerrummig frukt uppkommer (fig. 53), 
t. e. hos Convolvuhis, Persönatce; 3. då en 
fruktaxel finnes och fruktbladen icke invika sig, 
utan blott hopvexa inbördes, då frukten blir en- 
rummig (fig. 54), t. e. hos Primula; 4. då in¬ 
gen fruktaxet finnes, utan både stiftsträngarne och 
*) Decaivdou.e antager äfven , att livarje småfrukt be¬ 
står af ett blad , men att sporophorum (placenta Dkc.) 
iitgores af sjelfva det invikna bladets kant, hvilken 
kant förlänger sig uti sfylns. Org. I. p. 47fi & 480. 
Men det är icke sporophorerne (placenta:), kom¬ 
municera med Stylus och stigma. I>et synes tydligen 
på Hese da, der stiftsträngarne gå till stigmata, men 
sporophorerne slutas nedanföre. 
