377 
past kunna under annat allmänt begrepp beteck¬ 
nas, än att fruktämnet med dess inneslutna delar 
dervid utvexa och bli större. *) Men i allt annat 
afseende visar sig den största mångfald. Hos cn 
del blir frukten köttig, bos andra saftig, hos an¬ 
dra uppblåst. Hos en del vexer den ut i hinn- 
aktiga vingar (ocli en sådan har man kallat ving- 
\frukt , samara, såsom hos Lönnen). Förändrin¬ 
g-en sträcker sig ofta till mer än frukten. Calyx 
hlir quarsittande hos en stor del, t. e. Pliysalis; 
hos andra utbildar den sig till besynnerliga for¬ 
mer, såsom hos Cichoracece; hos andra tager den 
en fruktlik beskaffenhet, såsom hos Blitum, och 
Morus. Blomkronans nedre del quarsitter och 
hårdnar hoa Mirabilis. Columella eller livad 
författarne kalla receptaculum blir köttig hos 
Smultron. Blomstjelkens utbredda skifva blir köt¬ 
tig hos fikonet, Dorstetiia , Anacardium, m. fl. 
107. 
Fruktens ursprungliga natur. 
Vi hafva förklarat, eller sökt att förklara, be¬ 
skaffenheten af alla fruktens delar. Det återstår 
att visa, hvad frukten är ursprungligen, eller 
hvaraf den uppkommer, utan afseende på hvarlill 
den utvecklar sig. 
I allmänhet rigtar sig vextkraften i alla vextens 
delar starkast mot spetsen af hvarje gren eller 
Endast hos Synanthereac är frukten före befrud- 
nmgen nästan sa stor som den blifver derefter. C*ss. 
I P- 217. 
48 
