ägo 
oU. 
saftat ..* «“■ 
<Jom slutligen utsträckte Lisi.es lära till al- 
'* v “ tens appe.mlikulära delar', skilde derifrån 
LtM.es anticipations thcori, ocl. hans efter Ck- 
salpis origligt uppfattade anatomiska asieter af 
dessa delar, och grundläde den theori, son,‘för 
nnrvarande ar den rådande, och nästan allmänne- 
iigeii antagen. **) 
u l , I ,Ia g- prajfalio. ~ Flora Lapp. 1737 om S a x *- 
fraga Cernua. - Sannolikt är att Liiviv6 aldrig 
L ° ,n flU ,u!1 kIarhet eller enighet med sig sjelf om 
denna lara. J hans Philos. Botanica (1751) »ämnes 
derom intet. 
) J fr. Got hk z 11 r Natur av isiensch a f t I. Band. 
1». 80. S c ii u L z leh. Ptl. p. 283. 
**> Spreitgei, (Geschiohte p. 302) påstår att Liivvés lära 
var Göthe okänd. Detta är orätt, emedan Göthe 
sjelf både citerar den, och till en del vederlägger den, 
och angifver det förhållande, hvaruti hans thcori 
sfår till Liv iv és . Göthe förklarar sjelf, att ingen, 
näst Shakespeare och Spivoza, haft på honom ett 
stöne inilj tände än Liwe. Z u r N a t u r aa - i s-s en¬ 
se haft p. XXII. -— Dock synes Göthe behandlat 
denna undersökning sjelfstjindigt, och med synnerlig 
förkärlek, emedan han under hela sin resa i Italien, 
oakfadt upptagen af helt andra föremål, oupphörligt 
fortsatte sina forskningar. Se Aus ineinem Le hen. 
Ncap el, brefven af den 13 Mars 1787, dcu 16 Mars 
1787, den 25 Mars 1787. den 17 3Iaj 1757. Paler- 
