404 
tagen. Sasom det förekommer ofta icke såsom 
något tillfälligt, utan såsom konstant genoingåen- 
. storre eller min ^re grupper, uppkommer der- 
Jgenom en ny stödjepunkt för systemets mindre 
al (telningar, soni saknas inom djurriket. 
Fråga uppstår huru man kan veta när ett or¬ 
gan feJslagit, så framt intet spår derefter finnes. 
Detta upplyses genom vextdelarnes ursprungliga 
och normala ställning, eller genom den af oss 
fiamställda lagen att för hvarje blad måste finnas 
en knopp i dess vinkel, och dessutom en knopp i 
axlens spets. När således någon af dessa hophö- 
lande delar felas, måste man antaga att den fel¬ 
slagit. Ofta verkar ett sådant felslående en ovan¬ 
lig form hos det nästgränsande organet. Sålunda 
blifva kronbladen stora genom ståndarns felslåen¬ 
de hos J ibuimum Opulus, hos Corymbrfererne , 
Centcnireeme. Blomskärmen hos Eucomis bli 
åter blad genom blommornes felslående, hos Sal- 
via Horminum bli de blombladslika. Nya blom¬ 
blad uppkomma genom ståndarnes felslående i de 
så kallade fyllda blonnnorne. Bladstjelkarne ta¬ 
ga, genom småbladens felslående hos några Aca- 
cier, den ovanliga form af blad, som man kallat 
phyllodier, hos Vicieerne få de deremot form af 
slingrande trådar (klangen), liksom blomstjel- 
karne genom blommornes felslående hos vinran- 
kan. Blomstjelkarne få enligt Deleuzes obser¬ 
vation en röd ludd, på Rims Cotinus, när fruk- 
terne felslå, o, s. v. 
Förkrympning (decurtatio organi) är en sådan 
förändrad form af ett organ, att det genom hop- 
dragning öfvergått till en ovanlig form. Hos 
