tvärtom flera fastade i rad på en sträng, eller »tp .k 
midt för fruktbladet, liksom knoppen, full at sina 
blad, sitter midt för bladet. Analogien ar således 
här, enligt den augifua allmänna lagen, iull om- 
liir • och vi liafva i det föregående, visat, huru 
alla’ fruktbildningar af denna första och enklaste 
kunna förklaras, *) 
Vid fröet möter den sista motsatsen emellan 
( |en ofvan utvecklade theorien och den antagna. 
Alla författare antaga fröet analogt med en knopp. 
Vore det en sådan, så vore vår theori åtminsto¬ 
ne här utan tillämpning, ty knoppar skulle dä 
komma fram på en axel (sporophoren) utan att 
sitta i vinklen af ett stödjeblad. Vi antaga der- 
emot, att fröet är sammansatt af stödjebladet sjelf 
och den derinom liggande knoppen, hvarigenom 
vår theori får sin sista tillämpning. Det är klart 
att, vid en så sublimerad vegetationsakt, det är 
svårt att uppsöka spåren af den ursprungliga for¬ 
men, och att således mycket måste lemnas åt 
analogien att förklara. Äro åter alla de föregå¬ 
ende prganerne rigtigt förklarade, så synes att 
äfven det sista organet ej kan vara bildadt efter 
en ny och stridande lag. Vi liafva i det föregå¬ 
ende sökt att visa den stora analogi, som frö- 
*) Vi vilja härvid icke fördölja vår egen tvekan röran¬ 
de den förklaring vi gifvit af stigmat, hvilkct, ehu¬ 
ru så heskaffadt som vi det heskrifvit hos många vcx- 
ter, hos andra synes endast uppkommit af sjelfva klä¬ 
dets, icke af axlens fortsättning; men vi förmoda, att 
styliseus, ehuru fin den må vara, dock framtränger 
ända till stigmat, och sammanhänger dcrined. 
