414 
klädnaden har me.) ett blad, deruli att den vi- 
n.l. i"« Je k 0011 e " mc,lel " mf > liksom bladet, 
otl kan genom en simpel uppfläckning fa f„ rm 
■'I ett blad; men vi hafva ej dölj t den svårighet, 
som den inre fröklädnaden dervid lemnar, hvil- 
ken vi icAe med säkerhet kunnat förklara. 
116 . 
Slut-reflexion. 
Sa enkel är vextutvecklingen, och så samman¬ 
satt; sammansatt för den, som endast ser de iso¬ 
lerade fenomenerne; enkel för den, som kombi¬ 
nerar dem. 
Imi enda enhet genomströmmar hela den lef- 
vande naturen, liksom ett enda ljus utgår ifrån 
solen. Men liksom samma ljus bryter sig i oänd¬ 
liga fargnuanser, så bryter sig naturens enhet i 
obegränsad mångfald. 
Denna enhet visar sig i varelsernes ifrån ska¬ 
pelsen nedstigande kedja. Samma form, som då 
bildades, och som tusende gånger försvunnit, har 
hvarje gång åter visat sig fullkomligt lika. Un¬ 
der det individuerne hafva omvexlat, har formen 
förblifvit, liksom en flod, hvars vatten rinner bort, 
men som dock alltid är quar. 
Den visar sig i varelsernes särskilta delar , hvil- 
ka, ehuru olika de må synas, dock äro i grun¬ 
den lika. Hvad vi kalla en fot, eller en hand, 
eller en vinge; livad vi kalla blomma eller blad, 
det är alt samma ljusstråle, fallande endast på en 
olika sida af prismat. 
Denna mångfald uppkommer så väl genom nio- 
