44 
författare, torde väl svårligen förnekas. Men att han jemväl tidigt 
uppfattat naturen såsom ett sammanhängande helt, att ett naturligt 
system föresväfvade honom såsom vettenskapens mål, och att han der- 
öfver hade vida klarare åsigter än till och med en och annan af 
hans nutida vedersakare, det torde äfven kunna göras klart för en 
livar, som gör sig mödan att granska många hans yttranden derom, 
och som vill förstå dem i deras rätta mening och sammanhang. Men 
oförstådd al sin samtid och af dem, som sätta vettenskapens mål i 
kännedomen al arterne, har han blifvit framställd som de artificiella 
systemernes förkämpe. Man ignorerar hvad han sagt och gjort för 
finnandet och utbildandet af det naturliga systemet, och isynnerhet 
nes den Fransyska naturforskare-skolan, för att så mycket bjertare 
framhålla sina egna landsmäns förtjenster om det naturliga systemet, 
icke så sällan låtit komma sig till last, icke blott ett ignorerande af 
Linnés åsigter om systemet, utan äfven beskyllningar af gröfre art*). 
Det är tillräckligen kändt, huru Ant. L. de Jussieu löste sin upp- 
gilt att bilda naturliga familjer: de nyares tillgöranden ha hufvudsak- 
ligen bestått i att vidare utföra livad han påbegynnt och angifvit. I 
de noter, som han låtit efterfölja framställningen af familjerne, har han 
ofta antvdt riktningarne för grupperingar af högre värden - , ofta äro 
de Siarens orakelspråk, som sednare upptäckter först kunnat göra 
fullt begripliga. 
Jag har redan förut antyd t att Jussieu sjelf sannolikt betraktad e 
de högre grupper, han införde i systemet, såsom af annan art än fa¬ 
miljerne - , åtminstone antyder titeln på hans verk att han betraktade 
Sjelfva Cuvier har i sitt minnestal öfver Adanson (Recueil des Elo¬ 
ges, Paris et Strassbourg 1811 9 ;>. 286) följande stroph: ”11 y a des for¬ 
tes raisons de croire que Linnseus avait profité des conversations de 
Bernh. de Jussieu sur ce sujet” (Tarrangement naturel des plantes) 
”car plusieurs des rapprochemens indiqués dans ses ordines naturales 
publiés en 1753 sous forme de simple liste non motivée, auraient dif- 
ficilement pu naitre des vues qui ont dirigé cet homme celebre dans 
ces autres ouvrages.” Det finnes verkeligen Ilera öfverensstämmelser i 
grupperingar hos de Fransyska systematici och hos Linné, som antyda 
att åsigterne lios den ene öfvergått till den jindre. Men frågan torde 
vara om det är Linné som copierat Adanson och Jussieu, eller tvertom. 
Linnés tryckta arbeten äro äldre än både Adansons och Jussicus. 
För att Linné sålunda skulle halva tillegnat sig de Fransyska Botani- 
8 ter nes ideer, så måste lian ha hört dem framställas muntligen, och detta 
således under den tid lian uppehöll sig i Paris. Men nu är Linnés 
Fragmenta Methodi Natur alis (något serskilt arbete under titel Ordi¬ 
nes Naturales har jag förgäfves sökt), införda i Classes Plantarum. icke 
tryckte 1753, som Cuvier anger, utan 1738 i Leyden, och äfven före¬ 
talet dertill daterad! d. 20 Mars 1738, således innan Linné ännu varit 
i Paris. 
