25 
lifvet en series af förändringar, och det synes mig icke väsendtligen 
inverka på dessa förändringars natur, om de för den yttre betraktel¬ 
sen förekomma mera plötsliga eller småningom skeende, om de olika 
tillstånden förmedlas genom sakta öfvergångar eller tvärt afsticka emot 
hvarandra, om de följa på hvarandra efter längre eller kortare mel- 
lanskof. 
Å andra sidan tillägger man benämningen metamorphos åt pliae- 
nomen af ganska olika natur. När en larf framkommer ur insektäg- 
get och småningom utvecklar sig, blir puppa och slutligen imago, sa 
se vi i dessa förvandlingar blott utvecklingen af ett och samma indi¬ 
vid — metamorphosen genomlöpes här at individet. Ilos 
Meduserne framkommer ur ägget ett litet infusorie-likt, iritt kring- 
simmande djur-, meji det fäster sig snart med den ena ändan, den an¬ 
dra förstoras, blir klubblik, får en munöppning, kring hvilken flera 
armar utveckla sig. I detta tillstånd lefver djuret i liera månader, 
hvarunder det förökar sig genom knoppar och grenar. Men det bör¬ 
jar nu också delas på tvären genom ringformiga inskärningar, som 
blifva allt djupare, och livarje ring får sina särskilta strålformiga ut¬ 
skott. Ringarne lösa sig slutligen och simma hvardera för sig kring 
som små meduser, hvilka småningom förstoras, få fortplantningsorga- 
ner och frambringa nya ägg. Hos meduserne har således ett enda 
ägg utvecklat sig till ett helt stånd, hvilket har sin egna individuella 
oeconomie, sin mun och sina organer för ståndets tillvext, och som ge¬ 
nomlöper en series af förändringar, tills det upplöser sig i en mängd 
särskilta individer. Har man rätt att tala om metamorphoser hos in- 
secterne, så måste man väl ha det lika mycket hos meduserne, men 
metamorphosen genom löpes här af s t å n d e_t, icke af indi¬ 
videt, eller rättare, jemte den serskilta metamorphos livarje individ 
genomgår, liar ståndet jemväl sin. Hos Salperne finnas 2:ne slag af 
individer, enkla ocli sammansatta, eller liksom enkla förenade till ked¬ 
jor eller ringar. De enkla äro könlösa, men frambringa genom ett 
slags inre knoppar de kedjeformiga, hvilka utveckla fortplantningsor- 
ganer. Hvart och ett, af de till kedja förenade frambringar blott ett 
enkelt. Generationer af enkla oeh sammanhängande omvexla sålunda: 
modren, lik sina systrar, är olik sina döttrar, hvars barn återigen lik¬ 
na mormodren. Kn metamorphos ifrån ofullkomligare, könlösa (enkla), 
till fullkomligare, med könsorganer försedda (sammansatta), äger såle¬ 
des här rum, men det är icke indi vide t (som hos insecterne), 
eller ståndet (som hos meduserna), utan de på hvarandra 
f ö 1 j an d e generationerna af individer, so m m e t a m o r p li o s e- 
ras. Afven hos vexterne talar man om en metamorphos*, enligt de 
vanliga fisigterna utgöres vextindividet antingen af livarje för sig be¬ 
slående vext, eller af livarje gren som frambringar blomma, eller af 
livarje knopp-, i det ena som det andra fallet skulle metamorpho¬ 
sen här bestå i en förvandling af de efter hvarandra fram¬ 
kommande delar ne af ett och samma individ. Om den åsig- 
