len i pelaren, och man synes icke ens ana, att äfven de mellanliggan¬ 
de maste halva sin bestämda plats om pelaren skall fa den form, som 
planen föreskrifver. Liksom det icke är likgiltigt om byggnaden står 
uppiätt eller upp och nedvänd, så måste väl äfven den systematiska 
byggnaden stä pä sin bestämda grund, och livarje dess parti ha sin be¬ 
stämda plats, och detta såväl med afseende på de större som de min¬ 
dre. Liksom livarje grupp utgöres af ett bestämdt material, så måste 
äfven platsen lör livarje del af detta material vara bestämd. Genom 
den naturliga methoden, genomförd genom alla systemets afdelningar, 
finner jag det material som tillhör livarje naturlig grupp. Principen 
för ordnandet af alla gruppens delar är det som vi i denna § ha att 
söka. Det sj r nes oss, som skulle vi kunna leda oss fram till denna 
princip för systemet genom följande betraktelser. 
I) Om de olika slag af metamorphoser, som förekomma 
hos vexterne. 
Man är väl temligen öfverens derom, att organismerna äro bygde 
af några få grundorganer, som, i sig och ursprungligen lika, under ut¬ 
vecklingen mer eller mindre förändras och utbildas och genom dessa 
ombildningar frambringa denna skiftning i former och egenskaper, 
hvarpå vi veta att naturen är så rik. Vi kalla dessa ombildningar 
metamorphoser. 
I sjelfva verket tages ordet metamorphos i naturhistorien kanske 
icke i den vidsträckta betydelse, som jag anser mig böra tillägga det¬ 
samma. Det inskränkes vanligen till vissa, emot ett föregående till¬ 
stånd bjert afstickande utvecklingar, och såsom en följd deraf talar 
man oftast om metamorphoser hos vissa grupper, der dessa bjert af¬ 
stickande utvecklingar äro serdeles märkbara. Men äro väl dessa in¬ 
skränkningar riktiga? Förberedas icke länge inom organismen de för¬ 
ändringar, som ofta i så förundransvärd grad förvandla dess yttre ge¬ 
stalt, och är väl denna mera en produkt af det ögonblick, d den yttre 
förvandlingen försiggår, än af de långa förberedelserna? Tillvexer icke 
larfven småningom, ömsande hud efter hud, och närmar sig sålunda 
pup-tillståndet? Den fettmassa, som den såsom larf samlat, förtäres 
under pup-tillståndet, lemnande näring åt de delar, som då småningom 
bildas-, och icke ens då imago framkryper ur puppan äro fjärilns 
vingar färdigbildade. Så är sjelfva den yttre förändringen blott ett 
moment i en series af utvecklingar, hvarpå lifvets tysta pulsslag länge 
arbetat, och hvartill den yttre förändrade gestalten blott utgör full¬ 
ändningen. Om således de förändringar, man allmänt kallar meta-, 
morphoser, endast framstå såsom plötsliga och bjert afstickande för 
den, som icke efterser deras småningom fortskridande utveckling, så 
synes väl icke vara något gällande skäl att skilja dessa ifrån andra 
utvecklingar, der lifvets ström framflyter mera jemt och utan mera 
märkbara yttre afbrott. I det ena fallet, som i det andra, genomlöper 
