8 
begrepps-bestämning af livad med ett blad eller en gren förstås, och 
pa vår tillämpning vid livarje serskildt fall af denna begreppsbestäm¬ 
ning om en af dessa former anses för ett blad eller ett träd, ett indi¬ 
vid eller en sammansättning al individer. Begrepps-bestämningen är 
var - , men vi antaga att den grundar sig på i naturen bestående och 
al den faststälda förhållanden. Vi se att vissa individer öfverensstäm- 
ma med hvarandra i alla hufvudsakliga förhållanden, att de frambringa 
sina likar, och att sålunda samma form ständigt återkommer. Vi sluta 
deraf att denna iorm är producten af ett egendomligt lif, af vissa be¬ 
stämda lagar, som gälla för den formen och icke för andra. Äro nu 
dessa lagar naturens verk och icke vårt, så ha vi väl äfven rätt att 
säga den formen vara naturens skapelse och icke vår. Men huruvida 
vi åter kalla denna form för en varietet eller en art, det beror på det 
begrepp vi gjort oss om dessa enheter. Anse vi t. ex. det characte- 
ristika lor artbegreppet ligga i förmågan att genom ägg frambringa 
sina likar, med den formkrets som tillhört föräldrarne, och vi finna 
en motsvarighet härtill i naturen, så torde vi väl ha rättighet säga att 
arter existera i naturen lika väl som individer. — Vi se vidare att det 
gifves arter, som sinsemellan visa en stor öfverenstämmelse, under det 
de skilja sig mer eller mindre starkt ifrån andra. Liksom individer- 
nes öfverensstämmelse hos samma art måste vara en följd af ett egen¬ 
domligt lif, så måste öfverenstämmelsen i form, i egenskaper o. s. v. 
hos vissa arter bero på en öfverensstämmelse i lif, som är en följd af 
för dem gemensamma lagar. Dessa gemensamma lagar antyda således 
en enhet af högre värde än arten. Om denna enhet får namn af slägte 
eller ordning o. s. v., beror åter på livad vi förstå med dessa enheter. 
För så vidt som dessa definitioner kunde vara olika, så kan man vara 
oense om hvad som är slägte eller ordning: det vore denna ”framställnin¬ 
gens form” som kunde vara olika. Men sjelfva gruppen, det som vi 
under namnet inbegripa, dess ”concreta innehåll” det kan icke vara 
olika, för så vidt som de lagar, hvilka reglera lifvet hos denna grupp 
och derpå intryckt sin prägel, giilla för den och icke för andra. Så 
vidt dessa lagar äro i naturen bestämda, äro naturens verk och icke 
vårt, så är gruppen det äfven, denna må nu vara ett slägte, en ord¬ 
ning, en klass, eller ett rike. 
Dessa förhållanden synas oss i sjelfva verket sä enkla, så tydligt 
sanna, att någon fråga om förekomsten i naturen af högre enheter än 
arten aldrig kunnat uppstå, om man gjort sig klart reda för skilnaden 
emellan grupper, som äro bildade efter artificiel och dem som äro 
bildade efter naturlig method. Emedan man i allmänhet bildat arter- 
ne efter denna, så antar man arten vara naturens verk och icke kon¬ 
stens. Men der de olika slägtenas prägel icke varit så olika, att den 
vid deras bestämning gjort sig gällande, men dcremot t. ex. familjen 
— -såsom hos Urnbellater, Synanthereer o. s. v. — är uttrycket af en 
från andra lätt afskiljd typ, der har man ofta bildat slägtena efter ar¬ 
tificiel method. De författare, som fästat sig vid dessa, förklara slag- 
