7 
om livad som är enkelt individ och sammansatt, i fall vi få begagna 
dessa uttryck*). 
Frågan, huruvida artbegreppet är bestämdt genom någon särskilt, 
alltid constant egenskap, synes icke vara ännu fullt utredd. Man har 
länge trott att fortplantningsförmågan genom frö och ägg utgjorde 
denna egenskap. Men ä ena sidan synas varieteter och racer före¬ 
komma, hvars utmärkande drag medfölja till den genom frö och ägg 
uppkomna afkomman, dels torde det vara constateradt att hybrider 
förekomma, som äga fortplantningsförmåga, för att icke tala om de fall, 
der man frott att ägg utan foecundation kunnat frambringa moder- 
vextens likar t. ex. hos Coelobogyne. Att här ingå i en närmare 
granskning af denna fråga synes kanske också öfverflödigt, för såvidt 
som man egentligen icke synes betvilla att arter verkligen förekomma 
i naturen, äro naturens verk och icke vårt. 
Det torde vara ännu svårare att afgöra, huruvida slägtbegreppet, 
familjbegreppet o. s. v. är genom någon bestämd constant egenskap af 
naturen fixeradt. Innan någon sådan är funnen måste applicationen 
af benämningarne slägte, familj o. s. v. öfverlemnas åt naturforskarens 
takt att bedöma det analoga och beteckna det med samma namn. Vi 
skola emed lertid nedanför återkomma till hvad vi från systematisk 
ståndpunkt anse som det characteristika för dessa högre systemets 
enheter. 
hör oss 1 ramställer sig således svaret till den af Lindley, Fries m. 
11. berörda frågan ungefär så här: Vi se i ”eoncret form i naturen 
förekomma blad och grenar, träd och skogar. Men det beror på vår 
) Jag har på ett annat ställe (j\ord. Univ. Tidskr. Lund 1835) 
redogjort lör de olika åsigterne härom, och äfven sökt visa (Om vex¬ 
ternes stipler) att den Steenstrupska uppfattningen af Vext-Individet är 
den rätta. Sjelfva den Braunska afhandlingen har synts mången inne¬ 
hålla bevis för den Steenstrupska lärans riktighet (jfr. A. Gray’s an- 
märkn. i en not till öfversättningen af den Braunska afhandlingen). 
Prof. Fries har nyligen (Öfversigt af Vett. Ak. Förh. 1857 p. 139) för- 
klarat striden öfver begreppet individ i vextriket för onyttig och såsom 
varande »ett sorgligt vittne på saknaden af första elementerne af filo¬ 
sofisk bildning, då man ej insett att individ i högre mening kan i in¬ 
skränktare mening innefatta en mångfald individer i flera gradationer» 
Sa vid t jag känner denna strid, så har frågan vändt sig kring att finna 
vextlIld ivid, som motsvarade hvad vi förstå med individ hos dju- 
f en ’ 0ch , man har ’ så vidt .i a 8' känner, aldrig stridt derom att man 
kunde tala om olika slags individer. Anses det öfverflödigt att be- 
ockTrk V u d SOm h ° S VeXtCn motsvarande djur-indi videt, så är det 
också likgiltigt om jag anser ett enda (individ) pollenkorn hos van- 
* 1 mo,s 'ara Ericoideernes eller Asclepiadeernes sammansatta 
v^n"^^r aS n r ' 1 0, '“ “ Vä * b^eppsbestamningar 
\ iu nsk.ipen otverlludiga. 
