2 
expressions is, llmt the species of the one are less artificially combined 
lluin lliose oi the otlier: this we apprehend, is, at the present day an 
umversally admitted principle, to the proof ofwhich we need not pro- 
eeed.” På ett annat ställe säger han (Mat. syst. of Bot. Ed. II. Pref.p. 
• * H') ^ )ui 8 enera » Orders, Classes, and the like are mere contrivances 
to facilitate the arrangement of our ideas with regard to species. A 
b enus, Order or Class is therefore called natural, not because it exists 
m Nature, but because it coraprehends species naturally resembling each 
other more than they resernble any thing else”. Fries afgör deremot 
IrÖgan så, att arter och slägten äro naturens verk och icke vårt-, de 
högre grupperne deremot äro konstens verkj de förra äro systemets 
concreta innehåll, de sednare äro framställningens form. Af de torra 
ur slägtet det mest ursprungliga, oförgängliga och i naturen djupast 
grundade begreppet-, arterne äro slägtets msngfaldiga uppträdande i 
verkligheten. 
De anförda ställena torde tillräckligen visa, att 3:ne af nuti¬ 
dens utmärktare naturforskare besvara frågan olika. Enligt Schleiden 
skulle endast Individerne, enligt Lindley Arterne, enligt Fries Arterne 
och Slägtena vara Naturens verk, under det alla de högre grupperin- 
garne skulle vara konstgjorda. Man synes tillika vid uttrycket Natu¬ 
rens verk lasta det begrepp, att dessa skulle i naturen förekomma i 
concret form, under det de andra grupperne ansågos som konstpro¬ 
dukter, emedan de grundade sig på abstractioner. 
Men månne man icke här sammanblandar 2:ne olika frågor. Vi 
se i naturen blad och grenar, träd och skogar. Vi se der vexter, som 
likna hvarandra i något, eller i mycket, eller som äro hvarandra olika 
nästan i allt. Naturen föreskrifver icke sjelf att vi skola kalla det ena 
för ett individ, eller en koloni, de hvarandra liknande en art eller ett 
slägte. Det beror väl på vår egen begreppsbestämning, på den deii- 
nition vi göra oss af ett individ, en art, ett slägte, om«vi så benämna 
dem. Det är hvarken individerne, eller arterne, eller slägtena som 
i concret form förekomma i naturen. Det är vi sjelfve som föreställa 
oss naturens producter under det ena begreppet eller det andra. Men 
grunda sig dessa föreställningar på i naturen fastställda förhållanden, 
på lagar som vi kunna spåra för naturens lif, så äga vi måhända rätt 
att äfven kalla begreppsbestämningarna naturliga, att kalla både Indi¬ 
vider, Arter, Slägten o. s. v. för naturens verk och icke vårt. 
Det synes oss sålunda som frågan, inskränkt inom sina behöriga 
gränser, är egentligen denna: Utbilda sig organismerna i naturen efter 
bestämda typer, enskiltare som vi kalla arter, och allmännare som vi 
kalla slägten, familjer o. s. v., eller skulle under inflytelse af yttre 
momenter m. m. nu en, nu en annan form uppstå, bland hvilka vi ut¬ 
valde några af dem som liknade hvarandra mest, lör att deraf göra 
en art, och på samma sätt af de arter som mest öfverensstämde, bildade ett 
slägt e’o. s. v.? Vi anmärka till en början, att om formerne således 
utbildades regellöst, så måste man tänka sig hela naturen utan någon 
