ni 
Papaveraceerne bevises äfven ai' ställningen hos den 3-taliga Platyste- 
uion, der jeinväl kransarues delar äro deeusserade. Snarlik beten i 
blomman bos Cruciferer och Papaveraceer uppkommer således ifran 
helt olika anlag; och lika oriktigt som det vore att anse bäret hos en 
Ribes ocli en Vitis såsom ett bevis för Grossularieernes och Antpeli- 
deernes slägtskap, lika orätt torde det vara att anse blommans likhet 
såsom ett bevis för någon aflinitet emellan Papaveraceer och Cruci- 
ferer. Finnes således icke i blommans structur i allmänhet något 
skäl att anse dessa familjer nära beslägtade, så torde än mindre lik¬ 
heten i frukt hos några slägten af Papaveraceer ne derlor böra åbero¬ 
pas, då inom Papaveraceerne sjelfve denna hos olika slägten är myc¬ 
ket olika. Men dessa åsigter vinna sin egentliga bekräftelse af fröets 
olikhet och gemmulans ställning, hvilken sednare enligt min åsigt an¬ 
tyder en alldeles olika typ. Gemmulan är nemligen hos Crucifererne 
hängande med raphe på insidan, d. v. s. vänd mot placentan, och mi- 
cropylen vänd der i från; hos Papaveraceerne är tvärtom raphe från- 
vänd placentan, under det att micropylen är vänd deremot. Skulle 
Papaveraceerne och Crucifererne stii hvarandra så nära, som man van¬ 
ligen är böjd att anse dem, så skulle de visserligen icke på en gång 
alvika i 2:ne characterer af den stora vigt, som gemmulans utbildning 
etter olika typ, och fröets alldeles olika construction onekligen gifva 
vid handen. Enligt min uppfattning äro således de likheter, som före¬ 
finnes emellan Cruciferer och Papaveraceer, knapt af annan natur än 
de som förefinnas emellan dem och andra 4-2-taliga vexter. Man kun¬ 
de med nästan lika skäl yrka på affiuitet emellan Papaveraceer och 
Oenotherer. Älven hos dessa finnes en genom 4-talet uppkommen snar¬ 
likhet i blomdelarnes anordning; man kunde som ytterligare bevis 
derför åberopa äfven en viss likhet i frukt, i inflorescens, i en hos 
vissa slägten förekommande tendens att utveckla petala pinnatifida — 
hvilket vi veta är ett annars mera sällan förekommande fall — i blon,- 
mornes ofta gula färg, under det en viss likhet emellan Lopezia och 
Fumariaceerne icke heller borde förbises, o. s. v. Men det har, så vid t 
jag vet, ännu icke fallit någon systematicus in att ställa dessa famil¬ 
jer i någon jemförelse, och hvarföre detta? Jo! de ha helt olika inser- 
tion al blomdelarne, och allt sedan Jussieus tid har man ansett, att 
detta var en character af den vigt, att den ensam förbjöde familjernes 
jemförande. Skulle gemmulans olika utvecklingssätt och fröets olika 
structur — helst på en gång förenade - vara af mindre betydelse? 
V i tro, att i det ena iallet som i det andra förråder en olikhet af 
denna art, förenad med en viss likhet i öfrigt, i allmänhet snarare 
analoga former än affina. Icke som skulle någon soin helst olikhet 
kunna i oeb för sig anses som ett bestämdt bevis emot slägtskap• men 
förekommer den i delar af vexter, son, bos närslägtade vanlige,, 1 ieke 
aro olika, sä synes det alltid förtjena efterses, om icke likheterne bero 
al ett olika typers liknande utvecklingssätt. Och det torde i allmän¬ 
het kunna uppställas såsom regel, att olika typer snarare kunna of- 
