67 
heller tro vi att man med Payer (Organogr. p. 711) liar rättighet, att, 
på grund af de yttre blom-organernes samtidiga eller på olika tid 
skeende framkomst, sluta det dessa organer äro petala eller sepala, 
och möjligen genom detta betraktelsesätt komma derhän, att vissa vex- 
ter ägde, under det möjligen andra närstående skulle sakna så defi¬ 
nierade, motsvarande delar. Den krans af organer, som hos en vext 
är yttre, och derföre kanske just mindre färgad (Pisonia), och således 
närmast motsvarande en calyx hos andra vexter, densamma blir hos 
en närstående form (Mirabilis) omsluten af en calvx och derföre full¬ 
komligen blomkronelik; och hvad som var calyx hos Mirabilis, det 
visar sig såsom ett involucrum hos Allionia. Vi tro icke att dessa 
förhållanden bevisa hvarken att, på grund af det enkla perigoniet hos 
Pisonia, samtliga Nyctagineerne skulle stå på Polygoneernes utveck- 
lings-stadium, icke heller att involucrets förekomst hos Allionia bevi¬ 
sar, att Mirabilis icke har en fullkomligt utbildad calyx och corolla. 
Vi tro fastmera, att Nyctagineernes exempel visar, att närstående vex¬ 
ter kunna äga den ena en enkel, den andra en dubbel perigonial-krans; 
att samma organ, som hos den ena vexten fungerar som involucrum, 
kan hos den andra bli en verkelig calyx; livad som hos den ena fun¬ 
gerar som calyx (Pisonia ) kan hos den andra fungera sor r en verke¬ 
lig corolla. Och såsom en följd häraf tro vi, att om den ena af Nyc¬ 
tagineerne visar blommor, som i utvecklingens fullkomlighet står på 
Polygoneernes utvecklingsstadium, så gränsar den andra deremot i 
detta afseende till Convolvulaceerne, och att vi således inom sjelfva 
Nyctagineerne uppstiga Irån relativt ofullkomliga till bland de högst 
utvecklade formerne. Hos andra vexter kan detta uppstigande ske 
genom liera gradationer och på annan väg; men vi äga här, såsom 
annorstädes, ingen rätt att ifrån ett vanligt förhållande sluta, att detta 
skall vara allmänt. Vi kunna genom en definition bestämma att en 
bractea, som innesluter flera blommor, är en spatha (Triglochin, Poly- 
gonaturri); men icke hindrar vår definition, att en motsvarande bractea 
på ett annat ställe (Scheuchzeria , Convallaria) blott innesluter en blom¬ 
ma, och således enligt våra definitioner blir en bractea i vanlig me¬ 
ning. Liksom en spatha hos den ena vexten kan blifva en bractea 
hos den andra, så kan ett involucrum hos den ena blifva en calvx 
hos den andra. Naturen har ingenstädes bestämdt, hvarken att alla, 
eller att vissa al dessa organer, skola förekomma; den visar oss endast 
ståndare och pistiller, än nakna än omklädda inom flera eller färre 
kransar af bladorganer, och dessa än mera, än mindre metamorphose- 
rade, och derföre framträdande under en olika form. Vi finna vanli¬ 
gen endast 2 kransar, men detta hindrar icke att flera stundom kun¬ 
na förekomma (1‘apaveraceer, Berberideer o. s. v.); den yttre är van¬ 
ligen grön och mindre afvikande från ett vanligt blad (Bosa o. s. v.), 
men detta hindrar icke att den stundom kan vara färgad (Fumaria- 
ceer , < rucifer er, Banunculaceer, Liljevexter o. s. v.); axelorganet, van¬ 
ligen outvecklad t, utbreder sig stundom starkt inom blomman ( Myos - 
5 * 
