70 
kunna följaktligen icke vara naturliga. Den ena typen, såväl som den 
andra, kan ha sin apetala, sin polypetala, sin gamopetala form*, och 
denna form kan utbilda sig kransformigt eller symmetriskt. Men olik¬ 
heterna emellan dessa olika blomformer antyda de gradationer, hvar¬ 
med blomknoppen uppstiger från lägre former till högre. 
4. Analogi i frukt. 
Da frukten, liksom blomman, är en metamorphoserad knopp, så 
gäller om den i allmänhet mycket af det, som jag redan anfört om 
blomman. Då man derjemte längesedan insett, att det här gifves både 
characterer, som bero af anläggningens plan (ovariets structur) och 
af utvecklingens form (torr frukt, eller bärartad o. s. v.), och man i 
allmänhet endast- gjort bruk af fruktens characterer för underordnade 
grupperingar, så torde jag endast i korthet behöfva påpeka några hit¬ 
hörande förhållanden. 
Liksom jag ofvanför sökt visa, att olikheten af fria eller samman¬ 
vuxna tepala berodde af ett metamorphosens mindre eller starkare ge¬ 
nomförande, så torde spiralställda eller verticiller-bildande carpeller, 
deras frihet sins emellan eller sammanvexning, angifva de grader, 
hvartill den successiva metamorphosen blifvit genomförd. Der axeln 
är mindre starkt sammandragen, kan naturligen väntas ett stort antal 
carpeller* der den är mycket förkortad, måste de få kransställning. 
Lika litet således som carpellernes stora antal bevisar Potentilleernes, 
Alismaceernes och Ranunculaceernes slägtskap, lika litet torde detta 
stora antal och spiralställningen i och för sig bevisa för Ranuncula¬ 
ceernes och Magnoliaceernes, för Rosaceernes och Calycantheernes 
slägtskaper. De kunna vara analoga former af en och samma typ 
och således närslägtade-, men de kunna ock vara analoga former af 
mycket olika typer, men som få en viss likhet genom den successiva 
metamorphosens lika starka genomförande. På samma sätt äro Ru- 
taceer, Geraniaceer, Linaceer, Oxalideer o. s. v. hvarandra lika, deri- 
genom att de framställa metamorphosen i ett annat och högre stadi¬ 
um-, deras olikheter i öfrigt ange dem såsom representanter af mer 
eller mindre skiljda typer. Och liksom Dictamnus och Empleurum, 
hvar på sitt sätt antyda, att äfven en symmetrisk form torde kunna 
förekomma inom Rutaceernes typ, såsom Pelargonium tenderar till 
en sådan hos Geraniaceerne, så torde Oxalideerne ha en sådan, men 
mera genomförd, i Leguminoserne. Deras ena carpell är en nästan 
nödvändig följd af den starkt symmetriska blomman, och således här 
att betrakta såsom en character, härflytande från den successiva meta¬ 
morphosens ännu starkare genomförande. Den ena carpellen hos Dru- 
paceerne kan möjligen antyda samma utvecklings-stadium for carpel- 
knoppen, men icke bevises deraf någon närmare slägtskap emellan 
Leguminoser och Drupaceer. - Jag antar således att dessa olika för¬ 
hållanden kunna förekomma så väl inom den ena typen som mom 
