73 
serligen detta anföras såsom ett skäl emot dessa familjers slägtskap. 
Erinra vi oss likväl, att den inre ståndarkransen hos Leguminoserne 
sitter midtför petala, sä blir åter carpellens ställning en foljd af delar- 
nes naturliga alternering i hvarandra påföljande verticiller. Olikheten 
beror alltså derpå, att hos Oxalideerne förblifva de lorst bildade stån- 
darne de innersta, hos Leguminoserne åter de yttersta, och denna olik¬ 
het åter torde bero af en olika utvecklings-tendens iden del afrecep- 
taculum, derifrån ståndarne framkomma, hvilken olikhet vi nyss of- 
vanför sökt visa kan förekomma hos närstående vexter af samma typ. 
5 Aualogi i fröbildniug. 
Om jag i det föregående trott mig kunna visa att manga förhållanden, 
som man ansett antyda affinitet, snarare voro att betrakta som analo¬ 
gier inom olika typer, så torde det så mycket mindre vara nödigt att 
söka visa detsamma i afseende på de characterer, man hämtat ur fröet, 
som dess egendomligheter i allmänhet blifvit använda endast som cha¬ 
racterer för familjer, inom hvilka de vanligen icke synnerligen vari¬ 
era. Jag antar således, att det kan tillhöra så väl den ena typen som 
den andra att t. ex. ha ett albuminöst frö, utan att dermed vilja ha 
förnekat, att det visserligen kan vara skäl vänta att förhållandet häri 
oftare inom samma typ skall vara lika. 
Det torde deremot med afseende på fröet kunna anmärkas, att 
man snarare för litet än för mycket i systemet gjort afseende på der¬ 
ifrån hämtade characterer. Då Jussieu, för att bestämma characterer- 
nes relativa vigt, anställde sin bekanta jemförelse af de 7 familjerne 
var kunskapen om fröet alltför ofullkomlig för att dess förhållanden 
skulle tagas i något närmare öfver vägan de; och då systematiken allt¬ 
sedan fortgått i de Jussieuska spåren, har man aldrig tillerkänt 
fröets förhållanden den vigt, som de utan allt tvifvel förtjena. Med 
undantag således af det. redan af Jussieu kända förhållandet af albu¬ 
mens när- eller frånvaro, ha fröets characterer i allmänhet föga ingått 
som motiv för systematiska grupperingar. Flera systematici ha såle¬ 
des tilltrott sig att ställa Begoniaceer och Cucurbitaceer inom samma 
dass; och de öfverensstämma visserligen båda i några blommans cha¬ 
racterer, jemte det att de båda lut exalbuminosa frön; men huru olika 
ändock dessa frön! Det gifves knapt ‘2:ne dicotyledoner, som knnna 
sägas äga dem mera olika — om man ser på allt annat än just sak¬ 
naden af albumen. Nästan alla systematici äro öfverens om att sätta 
Scitamineer och Orchideer i grannskapet af hvarandra och man tor¬ 
de oftast betrakta dem båda såsom en oregelbunden fornt af Iridecr 
eller Amaryllideer. Och dock, huru väsendtligen olika äro icke alla 
dessa i fröets förhållanden! Skulle det verkligen vara rimligt, att 
vexter, som efter blommans structur skulle synas stå hvarandra så 
nära, hade i en så vigtig del af vexten som fröet en så stor och så 
skarpt utpreglad åtskillnad? - Om å andra sidan nästan alla nyare 
systematici ha, i trots af blommans högst ofullkomliga utveckling 
