29 
den svagaste sidan ligger i det som anföres om bastarder, 
ty om dessa kände Linnd da han skref Fundamenta endast 
muläsnan. Vext-hybrider beskrefvos först 1761 af Köhlreuter, 
men om dessa tog Linnö ingen notis. Hvad Linnö tillräknar 
sig sjelf, i afseende pä vexthybrider, som han sj elf skall 
sednare hafva observerat, men hvilka icke existera, sä blef 
dessa hybriders existens härledd ur sexualitetens begrepp pä 
samma satt som sexualiteten bevises ur hybridationen. Jfr. 
Sachs p. 93 & 94, p. 105 och p. 430. 
Det som i denna framställning genast väcker förundran 
är att Linnes förnämsta arbete öfver sexualiteten hos vex- 
terne, — neml. bans svar pä en af Petersburger-akademien 
utgifven prisfräga — antingen förblifvit för Sachs fullkom- 
ligen obekant eller ätminstone att hvad som deruti förekom- 
mer lemnas utan allt afseende. Petersburger-akademien for- 
drade att sexual-theorien skulle genom nya bevis och experi- 
menter antingen bekräftas eller vederläggas, och Linnö fram- 
lade dä en serie af experimenter, som, sä vidt jag känner, 
är bäde mera omfattande och bevisande än allt hvad sam- 
manlagdt förut i detta syfte blifvit tillgjordt. Uti denna 
Linnes skrift, som i mera än ett afseende förtjenar uppmärk- 
samhet för den som vill förstä flera af Linnös äsigter, fram- 
läggas bäde bevisen för sexualtheorien och en som det synes 
temligen fullständig historik af lärans utveckling; och der- 
jernte antydas flera förhällanden, som man förut icke fast nägon 
uppmärksamhet vid. Hos Amaryllis formossima säg Linne', 
att nästan pä bestämd timma och under ett par dagar ä rad, 
stigma-vätskan utträngde och sainlade sig i en droppa, som 
man künde vänta skulle falla, men som efter nägra timmar 
drog sig äter tillbaka. Dä han i denna droppa införde 
pollenkorn, säg han vätskan grumlas och gulna, och dä vät¬ 
skan drog sig äter tillbaka fann han pollenkornen sitta fast 
vidstigmat, men med förändrad form ; ja, han säg tili och med 
