21 
den. Den frärmnande definitionen är hämtad ur ett arbete, 
soin utkom före nägot af Linnös arbeten, och den kan säledes 
icke hafva varit föranledd af eller haft nägot stöd i dessa. 
Sjelfva det fräramande arbetet uppgifves vara en frän Boer- 
haaves föreläsningar, af obekant person gjord Compilation af 
sämsta beskaflfenhet, för hvars karakteriserande efter förtjenst 
Haller tydligen sökt efter de skarpaste superlativer han 
kunnat finna. Att lata en ur ett sädant arbete hämtad de- 
flnition fä gälla säsom i allmänhet karakteriserande för 
Linnös uppfattning, torde väl icke utan uppgifna skäl kunna 
anses i nägot afseende berättigadt. 
Nägot bestämdt uttalande af Linnd, som künde vara 
bevisande för tillvaron af den af Sachs angifna villfarelsen, 
känner jag icke, och vägar betvifla att nägot sädant före- 
finnes. Det var visserligen naturligt att Linnö, som lifligt 
kände alla olägenheterne af den föregäende tidens namnför- 
bistring och villervalla, borde fästa stör vigt vid namnet, 
säsom det der betecknade en viss form, den och ingen annan, 
och man finner i hans skrifter mänga uttryck som antyda 
detta 1 . 
Linnö upprepar ofta att systemet (dispositio) och en 
riktig characteristik (denominatio) utgjorde Botanikens grund- 
1 Pä första sidan af Critica Bot. förekommer citatet: nomina 
si nescis , perit et cognitio rerum. Pä ett annat stalle heter det 
att namnexi borde gälla per orbewi botanicum ? ut nummi ex con- 
sensu JReipublicce (Grit. p. 8). Pä ett annat stalle säger han: pri- 
mus gradus sapientice est res ipsas nosse; qu<B notitia consistit in vera 
idcea ohjectorum; Objecta distinguuntur & noscuntur ex methodica 
illorum divisione & convenienti denominatione; adeoque divisio et 
denominatio fundamentum nostrce scientice erit . Syst . Nat. JSd, II 
p . 68. Det synes mig lätt nog framgä af sädana uttryck, som i 
olika varianter ofta förekomma, i hvilken mening han uppfattade 
bäde benämningens betydelse och dess vigt. 
