19 
märkta man, sä högaktade de hvarandra under det att de jemt 
genom olika uppfattning kommo i tvister, som. stundom urar- 
tade tili bittra utlätelser. Enligt en uppgift, som ofta äberopats 
ville Haller tili och med göra Linne tili sin efterträdare, dä 
han skulle lemna sin innehafvande professur i Güttingen. Se 
Spreng. Gesch. der Botanik p. 239. 
Det kan icke har vara stallet att redogöra för Linnes 
mänga andra arbeten, hvilka icke hade samma stora bety- 
delse för vetenskapens utveckling i det heia. Hans arbeten 
öfver naturliga systemet bära visserligen icke iriinst vittnes- 
börd om Linnes klara uppfattning och hans, man künde säga, 
nästan divinatoriska blick pä förhällanden, som först längt 
sednare blifvit erkända; men en redogörelse härför skulle 
fordra ett ingäende uti detaljer, som här icke künde vara pä 
sin plats. Linne efterträddes dessutom här snart af Jussieu, 
som pä detta omräde var alla föregängare, och man künde 
väl säga alla efterföljare vida öfverlägsen. 
Jag skall icke heller inläta mig pä de i Linnes arbeten 
här och hvar äterkommande, mera djupgäende förklaringar 
öfver särskilta vextlifvets företeelser, hvilka stundom utgöras 
af egna hypotheser, bygda pä temligen lös grund, kanske dock 
oftast af äsigter som han hemtat ifrän andra l . Linne hade 
uppvuxit och utbildadts under en föregäende tids i mänga 
afseenden oriktiga och oklara föreställningar, och det kan med 
fog icke begäras, att han skulle heit och hället kunnat fri- 
göra sig frän dessa. Det vore mähända icke omöjligt att 
visa det flera af dessa hypotheser grunda sig pä observatio- 
ner, men som blifvit oriktigt tydda. Nutiden ser lätt att 
1 Den i Linnes skrifter pä flera stallen äterkommande härled- 
ningen af de olika blomkransarnes delar ur olika lager i stammen 
förefinnes icke blott hos Csesalpin, utan äfven hos Malpighi, jfr. 
Anat. pl. p. 69. 
2 * 
