11 
en ny blass i sexual-systemet. Mä nutiden med füllt skäl 
säga, att det Linneiska sexual-systemet icke är det naturens 
System, som en nyare tid sträfvat att kunna uppspära och 
belysa; men icke hindrar väl detta att uppskatta Linnds verk 
efter det ändainäl och den betydelse, det hade för sin tid och 
under nära ett heit ärhundrade efter dess framläggande; det 
var under heia denna tid den nästan nödvändiga Ariadne- 
träden vid den beskrifvande botanikens fortgäende arbete; och 
frän denna synpunkt torde äfven nutiden kunna erkänna 
sexual-systemet säsom ett mästerstycke i sitt slag. 
Utaf Linnds reformatoriska arbeten var det som afsäg 
fastställandet af genus-begreppet och karakteriseringen af ge- 
nera, hans Genera plantarum — kanske det gedignaste och 
för vetenskapens fasta grundläggande visserligen icke det 
minst vigtiga. För att fatta betydelsen af detta arbete 
mäste man erindra sig att det längt före Linnds tid päbör- 
jade sammanförandet af de olika formerne tili vissa grupper, 
som man kallade slägten, grundades hufvudsakligen pä nägon 
mer eller mindre iögonfallande likhet i yttre delar. Äfven 
hos Tournefort, som ofta framhällits säsom den egentligen 
förste uppställaren af vexternes slägten, är det likheter i 
blommans yttre delar, i blomkronans form o. s. v. som lemna 
karaktererne för hans slägten — i fall man kan tala om 
slägtkarakterisering der, hvarest heia karakteristiken utgöres 
af en hänvisning tili plancher och en förklaring af derä fram- 
stälda, temligen ytliga analyser. Blommans mindre, men of¬ 
tast vigtigaste delar äro här nästan aldeles förbisedde. Vi- 
dare torde man böra erindra sig att Linnd uppfattade släg- 
tena säsom bestämda, i naturen gifna typer, hvilka natur- 
forskaren hade att bäde uppsöka och redogöra för. Hos hvar- 
dera af dessa typer borde förekomma nägon särskilt egen- 
domlighet, hvarigenom den skiljde sig ifrän alla andra; lika- 
som hos alla de former, som hörde tili samma typer, mäste 
