10 
men i Scholierne har utgifvaren tillagt hvad som efter Linnös 
tid skulle hafva tillkommit inom vetenskapen. 
I>et första i raden, och utan tvifvel det för en läng tid 
mest berömda af Linnds arbeten, var hans Systema Naturce. 
IJnder vetenskapens dävarande tillständ var det af oberäknelig 
vigt, att erhälla en uppställning för naturens otaliga fornier, 
sä beskaffad, att icke blott de redan kända fingo sin bestämda 
plats och der med lätthet af hvar och en künde äterfinnas, 
utan äfven att hvarje sedermera upptäckt form der künde 
inrymmas. Yore claven tili systemet icke sä enkel och sä 
bestämd, att man med lätthet och säkerhet funne före- 
mälet pä den plats der det enligt claven borde sökas, sä 
hade systemet förfelat sitt ändamäl, och det Linneiska skulle 
i sädant fall blifvit ett nytt misslyckadt försök tili de mänga 
förut befintlige, hvilka just genom bristen pä nämnde egen- 
skaper visat sig obrukbara. Men det Linneiska sexual- 
systemet var i dessa afseenden sä öfverlägset alla föregänga- 
res att man knappast kan undra öfver det allmänna erkän- 
nande, som nästan genast kom det tili del. Det kan visser- 
ligen synas vara en mycket lätt sak att finna ett System, 
grundadt pä antalet af vissa delar i blomman; och det kan 
väl antagas att en uppställning, gjord pä detta sätt, bör bäde 
kunna blifva enkel och kunna med lätthet användas för bäde 
redan kända och dädan efter upptäckta fornier. Men Linnds 
System grundades icke uteslutande pä ständarnes antal, utan 
jemväl pä andra ständarnes förhällanden; och just härigenom 
visar det sig vara icke ett aprioriskt Schema, utan grundadt 
pä Observation och en för dätiden förvänande kännedom af 
de olika förhällanden, hvari ständarne förekomma hos vexterne. 
Man torde knapt kunna anslä de pä Linnds tid kända vex¬ 
terne tili mera än Vis—V 20 äf de nu kända; och dock torde 
det med fog kunna sägas, att knapt nägon sädan structur 
af en blomma sedermera blifvit känd, att den bort föranleda 
